ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

05.10.2020 Справа № 920/1737/15
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Осокіній А.М., розглянувши скаргу від 15.06.2020 №15-4/06 (вх. № 2065с від 18.06.2020) представника позивача на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Обухів

Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Мореплав продукт, м. Київ

про стягнення 251315,19 грн,

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника): Бонтлаб В.В. (довіреність від 02.01.2020 № б/н),

від відповідача (боржника): не прибув,

від органу ДВС: не прибув

установив:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 17.01.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Мореплав продукт (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20; ) 247926,30 грн, з яких: 187000,00 грн основного боргу, 52155,07 грн пені, 5774,11 грн інфляційних нарахувань, 2997,12 грн сума 3% річних за неналежне виконання умов договору поставки № 001/СГП/С від 20.10.2011; 3718,89 грн витрат по сплаті судового збору. В іншому відмовлено.

19.02.2020 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 17.01.2020 у справі № 920/1737/15 видано відповідний судовий наказ.

02.06.2020 матеріали справи разом з апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро на ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.04.2020 № 920/1737/15 направлені до Північного апеляційного господарського суду.

18.06.2020 представник стягувача (позивача) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15, згідно з якою просить суд визнати за період з 04.03.2020 по 15.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 61440996 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15, що визначається у порушені строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження, зокрема та не обмежуючись статей 10, 18, 26, 36, 48 Закону України Про виконавче провадження; зобов`язати державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 61440996 щодо щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

Господарський суд Сумської області листом від 22.06.2020 № 920/1737/15 повідомив заявника, що зазначена скарга буде розглянута після повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції.

09.07.2020 матеріали справи № 920/1737/15 повернуті до Господарського суду Сумської області.

Разом з тим, 09.07.2020 до суду надійшов лист Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 № 920/1737/15/640/20, відповідно до якого суд апеляційної інстанції просить направити матеріали зазначеної справи для подальшого скерування до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Господарський суд Сумської області листом від 13.07.2020 № 920/1737/15 повідомив заявника, що зазначена скарга буде розглянута після повернення матеріалів справи із суду касаційної інстанції.

Ухвалою суду від 21.09.2020 прийнято до розгляду скаргу (вх. № 2065с від 18.06.2020) представника позивача на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15; задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 920/1737/1; призначено розгляд зазначеної скарги з повідомленням сторін та державного виконавця в судове засідання в режимі відеоконференції на 05.10.2020.

Представник відповідача та державний виконавець у судове засідання не прибули.

Представник позивача, присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав подану ним скаргу та просив суд задовольнити її.

Відповідно до положень ч.2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця не перешкоджає розгляду поданої позивачем скарги на бездіяльність державного виконавця, тому суд дійшов висновку проводити розгляд скарги по суті за відсутності представника відповідача та державного виконавця.

Розглянувши подану скаргу позивача, надані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується зазначена скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення такої скарги, господарський суд встановив:

Відповідно до Постанови Голосіївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 04 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61440996 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19 лютого 2020 року по справі №920/1737/15 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРЕПЛАВ ПРОДУКТ» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72; ідентифікаційний код 32024153) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» (08702, Київська область, місто Обухів, вул. Промислова, 20; ідентифікаційний код 36348550) 247 926,30 грн., з яких: 187 000,00 грн. основного боргу, 52 155,07 грн. пені, 5 774,11 грн. інфляційних нарахувань, 2 997,12 грн. сума 3% - річних за неналежне виконання умов договору поставки №001/СГП/С від 20.10.2011 та 3 718,89 грн. витрат по сплаті судового збору. Всього - 251 645 (двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот сорок п`ять) гривень 19 копійок.

Станом на час розгулу скарги наказ Господарського суду Сумської області від 19 лютого 2020 року по справі №920/1737/15 не виконаний.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб)

- це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст.. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Окрім наведеного, відповідно до частин 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один v „з на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів дотримання та виконання даного пункту (вимоги законодавства) не було дотримано - станом на дату подання даної скарги у матеріалах виконавчого провадження не існує.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, котра викладена у Постанові від 03 червня 2020 року у справі №464/5990/16-а, основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав. Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і ра страх, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для посилання на неможливість виконання судового рішення за рахунок відсутності майна у Боржника - адже, відсутність майна у Боржника належним чином не підтверджена, а наявність майна у Боржника належним чином не перевірена.

Відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішення.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іь '' дми нормативно-правовими актами.

За змістом пунктів 9-11 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом щодо проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами. Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

Пунктом 1,4 статі 8 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюєть в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до пункту 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасна з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Таким чином, наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» було направлено на адресу Голосїївського РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61440996 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19 лютого 2020 року по справі №920/1737/15.

Матеріали справи не містять докази, що Голосіївський РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) вчинив належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19 лютого 2020 року по справі №920/1737/15 . Правової позиції з огляду на подану скаргу орган ДВС до суду не подав.

Судом встановлено, що за період із 04 березня 2020 року по 15 червня 2020 року Голосіївським РВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) не були виконані вимоги, передбачені Законом щодо примусового виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Сумської області від 19 лютого 2020 року по справі №920/1737/15, крім винесення постанови про арешт майна боржника та постанови про арешт коштів боржника, та ,зокрема, органом ДВС не було подано суду доказів зворотного:

належним чином та в строки, не виявлено та не накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім`я боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб;

не направлено запити до реєстраційних органів (МРЕВ ДАЇ, БТІ, Державної сільськогосподарської інспекції - як уповноважених органів до 01.01.2012 року; територіальні сервісні центри МВС України, Реєстраційної служби, Департамент державної реєстрації та нотаріату, Державна служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів - як уповноважених органів після 01.01.2012 року) щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах даних державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013 років, із врахуванням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», тощо, та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 років із врахуванням Наказу Міністерства Юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», та при його виявлені не здійснені належні заходи примусового виконання;

не направлено запити до реєстраційних органів (Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів) щодо наявність у власності боржника належного йому рухомого та/або нерухомого майна, та при його виявлені не здійснені належні заходи примусового виконання;

не витребувано від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту;

не здійснено заходи щодо виявлення та встановлення посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника;

не здійснено вихід за місцем знаходженням земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника, із метою встановлення та підтвердження дійсності та достовірності здійснення посіву с/г культур із метою збору врожаю 2019-2020 року;

не здійснено звернення стягнення на майно боржника у вигляді посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності Боржника, в тому числі арешту посівів с/г культур, їх опису, оцінці та реалізації майна Боржника.

не витребувано від органу доходів і зборів інформації про сумарні доходи боржника за результатами діяльності 2017-2020 років;

не направлено запити до ДП «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» щодо встановлення факту видання Боржником довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування належним рухомим майном, котре належить Боржнику;

із врахуванням вимог статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» від 28.12.2014 року за №77-VIII не направлено до територіальних (місцевого, районного, обласного) органу Фонду соціального страхування України страхувальників, котрі здійснюють фінансування страхувальників- роботодавців (в даному випадку Боржника) запит щодо встановлення факту та наявності здійснення протягом 2017-2019 років фінансування страхувальника (Боржника) та на надання матеріального забезпечення, в тому числі й соціальних послуг застрахованій особі Боржнику;

не направлено запити до фіскальних (податкових) органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави;

не направлено запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (01135, м.Київ, пр-т Перемоги 14), їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є Боржника, та звісно при його виявлені не здійснені належні заходи примусового виконання;

та не здійснено інших заходів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. В свою чергу, ст. 18 Закону №606- XIV встановлювала, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Верховний Суд у Постанові від 16 квітня 2018 року у справі №12/57 зокрема зазначив, що відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України», Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-ІІ, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява N 59498/00, п. 34, ECHR 2002-ІІІ, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява N 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, п. 84). Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. мають виключно обов`язок на здійснення та вжиття заходів примусового виконання наказу суду, котрий кореспондується із правом вибору здійснення необхідного заходу такого примусового виконання. Адже, в противному випадку, вибір одного заходу примусового виконання і повна відмові від іншого примусового виконання, не відповідала б та порушувала вказані вище як рішення Європейського Суду, так і рішень Конституційного та Верховного судів.

Згідно із правовою позицією, котра викладена зокрема в пункті 15 Постанови Верховного суду від 13 лютого 2018 року у справі №923/182/13-г, судом зазначено про те, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній мас вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що представник позивача довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своєї скарги, належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд задовольняє дану скаргу на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15.

Суд також звертає увагу сторін та органу ДВС, що відповідно до ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись статтями 232-235, 254-257, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу від 15.06.2020 № 15-4/06 (вх. № 2065с від 18.06.2020) представника позивача на бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15 задовольнити.

2. Визнати за період з 04.03.2020 по 15.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №61440996 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15, що визначається у порушені строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження, зокрема статей 10, 18, 26, 36, 48 Закону України Про виконавче провадження.

3. Зобов`язати державного виконавця Голосіївського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №61440996 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 19.02.2020 у справі № 920/1737/15 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

4. Копію ухвали направити сторонам та органу ДВС.

5. Зобов`язати Голосіївський РВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) повідомити суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

6. Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 13.10.2020.

Суддя В.Л. Котельницька