Справа № 909/608/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

Секретар судового засідання: Тузін Г.П.

За участю:

представника позивача: Кащишина Р. В.,

представника відповідача: Данилюк Г. Й,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Завод тонкого органічного синтезу "Барва", вул. Галицька, 58, с. Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77422

до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010

про внесення змін до Типового договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання № 09420W75BRAP016 від 01 січня 2016 шляхом визнання Додаткової угоди від 30 червня 2020 укладеною:

ДОДАТКОВА УГОДА

ДО ТИПОВОГО ДОГОВОРУ РОЗПОДІЛУ ПРИРОДНОГО ГАЗУ

ВІД 01.01.2016

УКЛАДЕНОГО ШЛЯХОМ ПІДПИСАННЯ ЗАЯВИ -ПРИЄДНАННЯ № 09420W75BRAP016

м. Івано-Франківськ 30 червня 2020р.

Приватне акціонерне товариство "Завод тонкого органічного синтезу "Барва" в особі Генерального директора Кащчишина Р.В., що діє на підставі Статуту (надалі Споживача), та

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" в особі Голови правління Шульга В.А., що діє на підставі Статуту, надалі Оператор ГРМ

Уклали цю Додаткову угоду про наступне:

Керуючись ч. 1 ст. 652 ЦК України, внести зміни до розділу VI "Порядок розрахунків" доповнивши п.6.5 абзацом наступного змісту: "За умови зменшення Споживачем фактичного обсягу використання потужності порівняно з обсягом річної потужності, визначеної Оператором ГРМ, викликаного істотною зміною обставин, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розділу, здійснює перерахунок вартості в бік зменшення, що має дорівнювати фактично використаній потужності за розрахунковий місяць та разом із розрахунком про сплату фактичної вартості (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості фактично використаної потужності".

Умови даної додаткової угоди розповсюджуються на взаємовідносини, які виникли між Сторонами з 01.01.2020.

Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання, є невід`ємною частиною Договору і діє до моменту припинення непередбачуваних обставин, а саме до моменту відновлення використання розрахункової річної потужності, визначеної Оператором ГРМ.

Додаткову угоду складено у двох ідентичних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одній для кожної із Сторін.

Інші умови Договору, не змінені та не доповненні умовами цієї додаткової угоди, залишаються без змін.

АТ "Оператор газорозподільної ПАТ "Завод тонкого органічного системи "Івано-Франківськгаз" синтезу "Барва"

______________В.А. Шульга ____________Р.В. Кащишин

встановив, що ПАТ "Завод тонкого органічного синтезу "Барва" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" про внесення зміни до Типового договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання № 09420W75BRAP016 від 01 січня 2016 шляхом визнання Додаткової угоди від 30 червня 2020 укладеною у вищевказаній редакції.

В обґрунтування заяви послався на те, що в господарській діяльності позивача відбулись непередбачувані та суттєві зміни, зокрема, господарська діяльність позивача, яка полягає у виробництві оксиетильованих продуктів унеможливлена, оскільки, починаючи з листопада 2019 року поставка оксиду етилену, основної сировини для виготовлення означеної продукції, на адресу позивача не здійснюється, що призвело до зупинки діяльності підприємства шляхом оголошення простою відповідно до ст. 34. 113 Кодексу законів про працю України та зменшення загального обсягу спожитого газу. В підтвердження вказаного надав лист № 55/3315 від 25 листопада 2019 року ФСТЕК Росії про відмову у видачі дозволу на вивіз оксиду етилену на території України, наказ № 40 від 17.12.2019 про встановлення простою, Сертифікат № 2600-20-1196 про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили), висновок №В-171/1 від 11.06.2020 Івано-Франківської торгово - промислової палати.

Представник відповідача подав суду відзив на позов, в якому щодо позову заперечив та вказав на те, що відповідач не має права змінювати умови Договору розподілу природного газу, укладеного з позивачем 01.01.2016 шляхом підписання заяви - приєднання № 09420W75BRAP016, оскільки АТ "Оператор ГРМ "Івано-Франківськгаз" самостійно визначає величину річної замовленої потужності на 2020 розрахунковий календарний рік, виходячи з фактичного споживання природного газу ПрАТ "Завод ТОС "БАРВА" за газовий рік, що передував розрахунковому календарному 2020 року (з 01 жовтня 2018 по 30 вересня 2019 року). Вказує відповідач також на те, що типовий договір природного газу затверджується Регулятором (національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), на якого, відповідно до ст. 4 Закону України" Про ринок природного газу" покладено завдання здійснювати державне регулювання ринку природного газу у межах повноважень, визначених Законом №329-VII та іншими актами законодавства, а оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Умови типового договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу " і Кодексу газорозподільних систем, затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494.

Позивач подав суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що він не заперечує, що Директива 2009/73/ЄС Європейського парламенту та ради Європейського Союзу стосовно спільних правил для внутрішнього ринку природного газу є основоположним документом для внутрішньодержавної нормативної бази та прийняття рішень уповноваженими органами на державному рівні. Однак в п. 32 Директиви зазначено, що національні регулюючі органи влади повинні мати можливість встановити або затвердити тарифи або методи їх підрахунку на основі пропозиції оператора чи операторів транспортної або розподільної системи чи оператора (-ів) системи зрідженого природного газу (LNG) або на основі їх узгодженої пропозиції із користувачами мережі. У разі виконання таких завдань національні регулюючі органи влади повинні слідкувати за тим, щоб тарифи на транспортування і розподілення були недискримінаційними та відображали витрати, а також мають враховувати граничні витрати в мережі, яких було уникнуто на довгостроковому періоді завдяки заходам з управління попитом.

Позивач, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та послався на те, що в нього є всі наявні підстави передбачені ст. 652 ЦК України для внесення змін до договору.

Відповідач, щодо позову заперечила, пославшись на те, що вносити зміни до договору не можливо, зміни до Кодексу ГРМ та до умов Типового договору розподілу природного газу внесено не з власної ініціативи АТ "Оператор ГРМ "Івано-Франківськгаз", а Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка відповідно до п. 32 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" є Регулятором, на якого, відповідно до ст. 4 вказаного Закону покладено завдання здійснювати державне регулювання ринку природного газу у межах повноважень, визначених Законом № 329 -VIII та іншими актами законодавства. У разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли від дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне:

Предметом спору в даній справі є внесення змін до Типового договору розподілу природного , укладеного шляхом підписання заяви - приєднання №09420W75BRA016 від 01.01.2016 шляхом визнання Додаткової угоди від 30.06.2020 укладеною.

Згідно ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Так, в постанові Верховного суду від 27.08.2019 у справі №922/2743/18 предметом , якої було внесення змін до договору, Верховний суд вказав на те, що виходячи з ст.651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, а передача заінтересованою стороною спору на вирішення суду, у разі недосягнення згоди щодо зміни договору, не означає, що суд має право визнати укладеним договір без передбаченого договором або законом обов`язку іншої сторони на укладення такого договору. Свобода договору є загальною засадою цивільного законодавства і ніхто не може бути зобов`язаний укласти договір без законодавчо встановлених підстав для цього.

З матеріалів справи, зокрема типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498, заяви - приєднання № 09420W75BRAP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та норм, які регулюють правовідносини, що є предметом договору і заяви підписаними між сторонами у справі, не вбачається наявність обов`язку іншої сторони на укладення такого договору.

Посилання позивача на форс мажорні обставини, як на підставу внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угоди, судом не приймається, оскільки зазначені обставини мають наслідком звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, а не внесення змін до договору (п.10.1. Типового Договору розподілу природного газу, до якого приєднався позивач, згідно заяви - приєднання №09420W75BRAP016)

Не приймається судом і посилання позивача на ст. 652 ЦК України, як на підставу позову, оскільки суду не доведено одночасної наявності чотирьох умов передбачених вищевказаною нормою для зміни договору на вимогу заінтересованої особи.

Так, згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України, за рішенням суду може бути змінено договір, одночасно за таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В даному випадку, суду не доведено, що на момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин як припинення в 2019 році постачання Росією сировини для виробництва позивачем продукції, а відповідно споживання газу останнім, не настане.

Не доведено суду належними і допустимими доказами того, що розірвання договору буде суперечити суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом, а відповідно наявність тих виняткових обставин, які передбачені законодавством для зміни договору за рішенням суду.

Згідно ст.ст. 74, 76,77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Враховуючи вищевказане, вимоги Кодексу ГРМ, Законів України "Про ринок природного газу", «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», згідно яких типовий договір затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( Регулятором), основним завданням якого є здійснення державного регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України, шляхом нормативно-правового регулювання, формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг, вимога позивача про внесення змін до типового договору, шляхом визнання Додаткової угоди від 30.06.20 укладено, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарсько процесуального кодексу України, суд ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.10.2020.

Суддя Скапровська І.М.