ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1327/20

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Головея В.М., Разюк Г.П.

Справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі"

на рішення Господарського суду Одеської області від „01" липня 2020р., повний текст якого складено та підписано „06" липня 2020р.

у справі № 916/1327/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі"

до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

про стягнення збитків в сумі 8000,00 грн.,

головуючий суддя - Петров В.С.

місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської області

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (далі по тексту - відповідач) про стягнення збитків у розмірі 8 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Господарським судом Одеської області розглядалась справа № 916/612/19 за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" про стягнення коштів, за результатом розгляду якої господарським судом Одеської області було прийнято рішення від 04.07.2019 р., за яким ухвалено стягнути з ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" на користь ДП "МТП "Южний" грошові кошти, а саме: пеню за порушення строків виконання зобов`язання за договором у розмірі 264638,82 грн. та судовий збір за подання первісної позовної заяви у розмірі 3969,57 грн. Як вказує позивач, 31 жовтня .2019 року рішення по справі № 916/612/19 набрало законної сили, та ТОВ "КІМ" в добровільному порядку 13.11.2019 р. виконало рішення суду в повному обсязі. Проте, 12 березня 2020 року ТОВ "КІМ" стало відомо, що по відношенню до нього було відкрито виконавче провадження № 61408472 від 02.03.2020 р.

Наразі позивач зауважує, що виконавче провадження №61408472 відкрито безпідставно та відповідно протиправно, оскільки ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" ще до відкриття виконавчого провадження сплатило заборгованість у встановленому чинним законодавством України порядку в повному обсязі, на підтвердження чого надано копію платіжного доручення № 2565 від 13.11.2019 р. на загальну суму 268608,39 грн.

Враховуючи вищевказане, позивач вважає, що підстав для відкриття виконавчого провадження не було, адже ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" виконало рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/612/19 в повному обсязі у добровільному порядку, а тому відповідно не є боржником в розумінні чинного законодавства України. При цьому позивач наголошує, що вказані вище обставини стали наслідком протиправних дій саме ДП "МТП "Южний", адже рішення суду виконувалось ТОВ "КІМ" шляхом перерахування коштів на банківські реквізити ДП "МТП "Южний", тобто відповідач був обізнаний про виконання позивачем рішення суду, а тому відповідно дії відповідача були свідомим завданням шкоди позивачу.

Позивач також зазначає, що через накладений арешт він поніс прямі збитки, та посилаючись на ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.07.2020р. (суддя Петров В.С.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" про стягнення збитків в сумі 8000,00 грн. відмовлено.

Такий висновок суду мотивований відсутністю підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо відшкодування збитків у заявленому позивачем розмірі 8 000 грн. Крім того, позивачем не доведено понесення ним витрат внаслідок протиправної поведінки відповідача, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача з понесеними витратами, не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2020 у справі №916/1327/20 повністю та прийняти нове рішення, яким позов ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» до ДП "Морський торговельний порт "Южний" щодо стягнення збитків задовольнити у повному обсязі.

Скаржник вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не враховано всіх обставин справи, та у своїй аргументації суд поверхнево дослідив суть збитків та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та втратами апелянта.

Зокрема, апелянт в аргументації своїх позовних вимог зазначив про наявність всіх обов`язкових елементів для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, зокрема: - протиправною поведінкою відповідача та його вини; - наявність втрат апелянта; - наявність причинно-наслідкового зв`язку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" строк на апеляційне оскарження; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2020 року у справі № 916/1327/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" на рішення Господарського суду Одеської області від „01" липня 2020р. у справі №916/1327/20; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" ухвалено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу від 25.08.2020 відповідач просив апеляційну скаргу ТОВ «КІМ» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2020 року по справі №916/1327/20 залишити без змін.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено господарським судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.07.2019 р. у справі №916/612/19 первісний позов ДП "Морський торговельний порт "Южний" до ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" про стягнення 503286,33 грн. задоволено частково, а саме: стягнуто з ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" на користь ДП "Морський торговельний порт "Южний" грошові кошти, а саме: пеню за порушення строків виконання зобов`язання за договором у розмірі 264638,82 грн. та судовий збір за подання первісної позовної заяви у розмірі 3969,57 грн.; в решті первісного позову відмовлено; у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" до ДП "Морський торговельний порт "Южний" про розірвання договору та стягнення відмовлено.

06.08.2019 року на виконання вказаного судового рішення господарським судом Одеської області був виданий відповідний наказ про стягнення з ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" на користь ДП "Морський торговельний порт "Южний" пені у розмірі 264638,82 грн. та судового збору в розмірі 3969,57 грн.

В подальшому ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" звернулось до господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області від 04.07.2019 р. у справі № 916/612/19.

Так, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 р. у справі № 916/612/19 рішення господарського суду Одеської області від 04.07.2019 р. у цій справі залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" направило ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" вимогу від 01.11.2019 р., в якій просило перерахувати протягом 5-ти робочих днів з дня отримання вимоги грошові кошти у розмірі 268608,39 грн., стягнуті за рішенням господарського суду Одеської області від 04.07.2019 р. у справі № 916/612/19. Вказана вимога була отримана позивачем 07.11.2019 р., про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Після отримання вказаної вимоги ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" згідно платіжного доручення № 2565 від 13.11.2019 р. здійснено перерахування коштів на рахунок ДП "Морський торговельний порт "Южний" в розмірі 268608,39 грн. із призначенням платежу: "Оплата згідно вимоги № 6175/01/102/19 від 04.11.2019 р. по справі № 916/612/19?.

В подальшому, як встановлено судом, 02.03.2020 р. на підставі заяви ДП "Морський торговельний порт "Южний" державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження № 61408472 з примусового виконання виданого господарським судом Одеської області наказу по справі № 916/612/19 від 06.08.2019 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" заборгованості в розмірі 264638,82 грн. та 3969,57 грн., про що винесена постанова від 02.03.2020 р. При цьому у вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2020 р. зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Також, 02.03.2020р. державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) була винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/витрат виконавчого провадження 295738,23 грн.

Крім того, 10.03.2020 р. головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти боржника на рахунках в банківських установах: АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, ООДАТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Одесі, Чернігівське РУ АТ КБ "Приват Банк" відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 295738,23 грн.

Наразі 13.03.2020р. державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) була винесена постанова про зняття арешту з коштів боржника у ВП № 61408472, згідно якої був знятий арешт, накладений постановою про арешт коштів ВП 61408472 від 10.03.2020 року на кошти на рахунках боржника в банківських установах, а саме: АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, ООДАТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Одесі, Чернігівському РУ АТ КБ "Приват Банк". У вказаній постанові державним виконавцем зазначено, що 13.03.2020 р. на адресу відділу надійшла заява представника боржника вх. № 6235 від 13.03.2020 р., якою останній повідомив, що боржником виконано вимоги виконавчого документа до моменту відкриття виконавчого провадження, а саме 13.11.2019 р. та до заяви додано копію платіжного доручення.

Поряд з цим, 12.02.2020 р. між АТ "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" (позичальник) був укладений договір про надання овердрафту № 015/79790/0763659, відповідно до якого ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" встановлено овердрафт у розмірі 800000,00 грн. строком до 12.02.2023 року. При цьому відповідно до умов п. 4.9.1 вказаного договору ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" згідно платіжного доручення № 1CIT13638 від 18.02.2020 р. було сплачено комісію у розмірі 1% від суми встановленого ліміту за договором, що склала 8000,00 грн.

Листом 13.03.2020 р. АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі керівника відділу регіональних продажів ММБ Одеської ОД "Райффайзен Банк Аваль" повідомлено ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" про те, що 12.03.2020 р. Банку стало відомо про наявність відносно ТОВ "КІМ" відкритого виконавчого провадження № 61408472, в межах якого накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі на банківські рахунки, відкриті в АТ "Райффайзен Банк Аваль", у зв`язку з чим згідно п. 8.3.4 договору ліміт овердрафту був анульований, а сплачена ТОВ "КІМ" комісія у розмірі 8000,00 грн. поверненню не підлягає.

Між тим позивач вважає, що вищевказана сума комісії у розмірі 8000,00 грн., сплачена ним на користь Банку, має бути відшкодована відповідачем як реальні збитки, оскільки були понесені позивачем внаслідок винних дій відповідача та в результаті зловживання останнім своїми правами, адже ним проігноровано факт виконання позивачем вищевказаного рішення суду. Посилаючись на ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України, позивач зазначає, що жодною нормою чинного законодавства України не передбачено відкриття виконавчого провадження щодо особи, яка в добровільному порядку сплатила заборгованість і відповідно у діях відповідача, направлених на відкриття виконавчого провадження щодо позивача, вбачається відсутність законних повноважень відповідача, а наявне лише зловживання правом та неправомірні рішення і дії; наявна втрата коштів позивача у розмірі 8000,00 грн.; наявний причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою завданою позивачу, адже втрата коштів в розмірі 8000,00 грн. є об`єктивним наслідком дій відповідача, направлених на відкриття виконавчого провадження щодо позивача, і є розміром реальних збитків позивача. Отже, враховуючи вищевказані обставини, на думку позивача, є достатні підстави для стягнення з відповідача реальних збитків у розмірі 8000,00 грн., що і стало підставою для звернення ТОВ "Комунікації та інженерні мережі" з вказаним позовом до суду.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог та вважає, що доводи, заперечення і вимоги ТОВ "Комунікації та інженерні мережі", викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

В силу приписів п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Зміст цього принципу полягає в тому, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч. 2 - 4 ст. 13 ГПК України)

Як вбачається із договору про надання овердрафту № 015/79790/0763659 від 12.02.2020 р., кредитор на умовах договору надає позичальнику протягом строку доступності овердрафту можливість використання овердрафту в межах поточного ліміту; позичальник зобов`язується використовувати овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9 договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити овердрафт/кредитну заборгованість, сплатити проценти за користування овердрафтом/кредитною заборгованістю та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором, у строки, передбачені договором, але не пізніше дати закінчення строку овердрафту (п. 1.1, 1.2).

Як вірно встановлено господарським судом, сплата позивачем на користь Банку комісії в розмірі 8000,00 грн. в межах укладеного договору про надання овердрафту № 015/79790/0763659 від 12.02.2020 р. дійсно є втратами позивача.

Разом з тим, згідно п. 4.14 вказаного договору комісії, сплачені відповідно до умов договору, поверненню не підлягають. Отже, під час укладення вказаного договору позивач, підписуючи його, повністю погодився на такі умови. Крім того, згідно п.п. 10.1.2, 10.1.4 п. 10.1 договору про надання овердрафту № 015/79790/0763659 від 12.02.2020 р. позичальник засвідчує та гарантує, що на момент укладення договору позичальник володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідним для вчасного виконання ним своїх зобов`язань за договором, та не існує відомих позичальнику обставин, які можуть негативним чином вплинути на рівень його платоспроможності і кредитоспроможності; не існує ніякого відомого позичальнику судового провадження або розслідування/перевірки з боку державних чи інших органів, в тому числі відсутні справи про банкрутство, рішення про припинення (ліквідацію, реорганізацію) позичальника, які можуть суттєво негативно вплинути на фінансовий стан або діяльність позичальника, обсяг його правоздатності або дієздатності та про які кредитор не був попереджений до укладання договору.

Таким чином, позивач перед укладанням та підписанням вказаного договору про надання овердрафту № 015/79790/0763659 від 12.02.2020 р. гарантував відсутність судових проваджень, судових рішень та обставин, які можуть негативним чином вплинути на його фінансовий стан або діяльність, та знаючи про наявність судового рішення від 04.07.2019 р., за яким з нього було стягнуто пеню за порушення строків виконання зобов`язання за договором у розмірі 264638,82 грн. та судовий збір за подання первісної позовної заяви у розмірі 3969,57 грн., повинен був перевірити інформацію стосовно стану виконання вказаного судового рішення, у т.ч. щодо видачі судом виконавчого документа на виконання такого рішення суду. Колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду про те, що позивачем не доведено понесення ним витрат саме внаслідок протиправної поведінки відповідача. Також причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача з понесеними витратами у вигляді сплаченої комісії не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Адже, як вже зазначалось, сплачена комісія за умовами договору № 015/79790/0763659 від 12.02.2020 р. у будь-якому випадку не підлягала поверненню позивачу незалежно від дій відповідача.

За наведених обставин, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем завдання йому збитків внаслідок дій Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний"

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем.

Проте, всупереч наведених вище правових норм, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, та порушення відповідачем його права, за захистом якого він звернувся.

Протиправність поведінки Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" як основний елемент у складі правопорушення із завдання шкоди (ст. ст. 22,1166 ЦК України) не доведена ТОВ «КІМ» належними та допустимими доказами, не обґрунтована з позиції наведення дій (бездіяльності), які вчинені відповідачем з порушенням його прав в аспекті та системному зв`язку із нормами законодавства.

Решта доводів скаржника не є суттєвими та істотними аргументами, аналіз яких може спричинити висновки протилежного характеру, ніж ті, що викладені вище, оскільки не стосуються та не спростовують правильний та законний висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку по суті спору про відмову у позові, оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції відповідно до норм матеріального та процесуального права

В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому оскаржуване судове рішення господарського суду Одеської області залишається без змін.

Відповідно до п."в" ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються згідно ст.129 ГПК України на Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі", оскільки вимоги апеляційної скарги повністю відхилені.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунікації та інженерні мережі" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 01.07.2020 у справі №916/1327/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

12.10.2020р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк