ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа№ 910/18820/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

За участю секретаря судового засідання Прохорової Г.С.

Представників сторін: згідно з протоком судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 21.05.2020

у справі № 910/18820/19 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент»

про стягнення 638 930,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» (далі - ТзОВ «БК «Ювента», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» (далі - ТзОВ «Будівельний Континент», відповідач) про стягнення 638 930,30 грн заборгованості, у тому числі: 26 241,67 грн - основного боргу, 437 567,48 грн - пені, 173 331,03 грн - штрафу, 699,00 грн - 3% річних та 1 091,12 грн - інфляційних втрат, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором субпідряду №П101/28092018-1 від 05.09.2018 на виконання комплексу загально-будівельних робіт.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором субпідряду № П101/28092018-1. Зокрема, на виконання умов цього договору позивач сплатив на користь відповідача 1 200 000,00 грн, проте відповідачем роботи виконані на суму 1 173 758,33 грн, у зв`язку з чим підлягають поверненню грошові кошти в розмірі 26 241,67 грн. Крім того, оскільки відповідачем прострочено виконання робіт, також підлягають стягненню пеня та штраф, передбачені п. 13.3 договору.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/18820/19 провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» про стягнення заборгованості у розмірі 26 241,67 грн - закрито.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» у частині стягнення пені в розмірі 437 567,48 грн, штрафу у розмірі 7% від вартості договірної ціни в сумі 173 31,03 грн, 3% річних у розмірі 699,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 091,12 грн - відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» про стягнення пені в розмірі 437 567,48 грн, штрафу у розмірі 7% від вартості договірної ціни в сумі 173 31,03 грн, 3% річних у розмірі 699,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 091,12 грн є необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі № 910/18820/19 у частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» про стягнення пені в розмірі 437 567,48 грн, штрафу у розмірі 7% від вартості договірної ціни в сумі 173 331,03 грн, 3% річних в розмірі 699,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 091,12 грн та прийняти нове рішення, яким позов у цій частині задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; неправильного застосування місцевим господарським судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/18820/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/18820/19, призначено справу до розгляду на 25.08.2020.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/18820/19 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 справу прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 відкладено розгляд справи № 910/18820/19 на 29.09.2020.

Позиції учасників справи

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі № 910/18820/19 у частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» у частині стягнення пені в розмірі 437 567,48 грн, штрафу у розмірі 7% від вартості договірної ціни в сумі 173 331,03 грн, 3% річних в розмірі 699,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 091,12 грн та прийняти нове рішення, яким позов у цій частині задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

05.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» (далі - генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» (далі - субпідрядник) укладено договір субпідряду №П101/28092018-1 (далі - договір) на виконання комплексу загально-будівельних робіт.

Відповідно до п. 1.1. договору генеральний підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується виконати за завданням Генерального підрядника комплекс загально-будівельних, санітарно-технічних та електромонтажних робіт на об`єкті: «Будівництво комплексу будинків по вул. Шевченка у с. Пиріжки Малинського району Житомирської області».

Згідно з пунктами 1.2., 1.3. договору проектна та дозвільна документація або будь-які інші документи, технічні завдання та інша інформація, які необхідні для виконання робіт, передбачених цим договором надаються генеральним підрядником субпідряднику у день підписання цього договору. Обсяги та об`єми робіт визначаються у договірній ціні, яка є невід`ємною частиною цього договору. Субпідрядник зобов`язаний виконати роботи, передбачені п. 1.2. даного договору, у відповідності до затвердженої генеральним підрядником кошторисної документації.

У п. 3.1. договору сторони погодили, що роботи на об`єкті виконуються субпідрядником протягом 120 календарних днів з моменту отримання першого авансу за умови своєчасного перерахування генеральним підрядником наступних авансів на розрахунковий рахунок субпідрядника відповідно до графіку фінансування (додаток № 3 до цього договору), а також, своєчасного надання погоджень та технічних рішень.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що строки виконання робіт можуть змінюватися із внесенням відповідних змін у договір у разі: виникнення обставин непереборної сили; виникнення додаткових робіт, що не передбачені кошторисом; при затримці чи відсутності фінансування з боку генерального підрядника; виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт. Строк виконання робіт змінюється (переноситься) шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.

У пунктах 4.1., 4.2. договору сторони погодили, що загальна вартість робіт по цьому договору визначається згідно договірної ціни (кошторису) (додаток № 1), що є невід`ємною частиною договору і складає 2 476 157,53 грн, в тому числі ПДВ 20% - 412 692,92 грн. Генеральний підрядник має право здійснювати попередню оплату у визначеному сторонами розмірі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок субпідрядника. Розрахунки за виконані та прийняті роботи здійснюються на визначених цим договором умовах.

Роботи, передбачені п. 1.2. даного договору, виконуються з матеріалів, механізмами та на обладнанні субпідрядника, за виключенням випадку, коли матеріали для виконання робіт частково або повністю надані Генеральним підрядником за попередньою згодою сторін. У разі поставки Генеральним підрядником матеріалів та/або обладнання субпідрядник приймає їх без переходу права власності на них. Передача оформляється шляхом підписання акту приймання-передачі та подальшим обліком отриманих матеріалів (п. 7.1. договору).

Відповідно до пунктів 10.1., 10.2. п. 10.3. договору генеральний підрядник проводить розрахунки за виконані та прийняті роботи, згідно підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт і довідок про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/форми КБ-3, які субпідрядник зобов`язаний щомісячно надавати генеральному підряднику не пізніше 20 числа звітного місяця в двох примірниках. Генеральний підрядник приймає виконані належним чином субпідрядником роботи, шляхом підписання актів приймання виконаних робіт і довідок про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ф. КБ-3, протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання або надає мотивовану (обґрунтовану) відмову у письмовій формі від приймання робіт та підписання наданих актів. Генеральний підрядник має право здійснювати попередню оплату у визначеному сторонами розмірі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок субпідрядника. Оплата виконаних субпідрядником робіт здійснюється генеральним підрядником протягом 10 робочих днів з моменту підписання актів виконаних робіт та довідок (ф. КБ-3).

За порушення строків виконання та завершення робіт з вини субпідрядника, з нього стягується неустойка в розмірі 0,1% від вартості договірної ціни за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків від вказаної вартості (п. 13.3. договору).

У п. 17.1. договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Крім того, сторонами підписані додаток № 1 до договору - Кошторис №1 та додаток №2 - Графік, додаток №3 - Графік фінансування, сторонами договору не підписано.

20.12.2018 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору субпідряду №П101/28092018-1 від 05.09.2018, в якій сторони погодили, що у зв`язку з виникненням додаткових обсягів робіт, які не були передбачені договором, збільшити суму договору на 207 025,45 грн, у тому числі ПДВ 20% - 34 504,24 грн згідно договірної ціни №1 на додаткові роботи.

На виконання умов договору №П101/28092018-1 від 05.09.2018 позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 1 000 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №274 від 20.11.2018, №300 від 23.11.2018, №335 від 04.12.2018, №376 від 13.12.2018. При цьому, як вбачається з наданого відповідачем платіжного доручення №102 від 01.10.2018 позивачем перераховано відповідачу 200 000,00 грн на виконання договору №П101/28092018-1 від 27.08.2018.

31.01.2019 сторонами підписані акти виконаних робіт за січень 2019 року №1, №2, №3, №4, №5, а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати до актів №1-5 за січень 2019 року на загальну суму 380 729,71 грн.

01.02.2019 та 15.02.2019 позивач поставив, а відповідач прийняв обладнання для виконання будівельних робіт, передбачених договором, що підтверджується актами №ЮВ00000002 та № ЮВ00000003 прийому передачі ТМЦ (без права власності), підписаними представниками сторін.

14.03.2019 між позивачем та відповідачем підписані акти виконаних робіт за березень 2019 року №6 та №7, а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати до актів № 6-7 за березень 2019 року на загальну суму 793 028,62 грн.

Таким чином, згідно з матеріалами справи відповідачем були виконані, а позивачем прийняті будівельні роботи на загальну суму 1 173 758,33 грн.

04.09.2019 позивач направив на адресу відповідача лист № 04/09/19-1, в якому просив відповідача терміново закінчити роботи, передбачені кошторисом №1.

26.09.2019 відповідач заявою №26-09, надав відповідь на лист позивача, у якому відмовив у виконанні робіт за договором № П101/28092018-1 від 05.09.2018, посилаючись на систематичне порушення генеральним підрядником своїх зобов`язань за цим договором.

14.01.2020 відповідач перерахував на рахунок позивача залишок авансового платежу в розмірі 26 241,67 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 21508 від 14.01.2020.

З урахуванням наведених обставин, у зв`язку з виконанням відповідачем будівельних робіт з порушенням строків, визначених у договорі, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення пені в розмірі 437 567,48 грн за період з 01.01.2019 по 01.07.2019, штрафу у розмірі 7% від вартості договірної ціни в сумі 173 31,03 грн, 3% річних у сумі 699,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 091,12 грн за період з 01.01.2019 по 21.11.2019.

Відповідач, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що прострочення виконання робіт відбулося у зв`язку з систематичним порушенням позивачем своїх зобов`язань за договором субпідряду, зокрема щодо своєчасної поставки матеріалів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1. ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами у даній справі правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 837-864 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та відповідачем укладено договір субпідряду П101/28092018-1 на виконання комплексу загально-будівельних робіт від 05.09.2018, відповідно до якого відповідач за дорученням позивача, зобов`язався виконати комплекс загально-будівельних, санітарно-технічних та електромонтажних робіт, а позивач зобов`язався оплатити виконані роботи.

У п. 3.1. договору сторони погодили, що роботи на об`єкті виконуються субпідрядником протягом 120 календарних днів з моменту отримання першого авансу за умови своєчасного перерахування генеральним підрядником наступних авансів на розрахунковий рахунок субпідрядника відповідно до графіку фінансування (додаток № 3 до цього договору), а також, своєчасного надання погоджень та технічних рішень.

За твердженням позивача, перший авансовий платіж він перерахував 01.10.2018, тому комплекс робіт, передбачений договором мав бути виконаний відповідачем до 29.01.2019.

Разом із тим, позивач не надав до матеріалів справи доказів підписання сторонами графіку фінансування (додаток №3).

20.12.2018 між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору субпідряду № П101/28092018-1 від 05.09.2018, в якій зазначено про збільшення обсягів робіт та відповідно збільшено суму договору.

Згідно з матеріалами справи 01.02.2019 та 15.02.2019 позивач поставив, а відповідач прийняв обладнання для виконання будівельних робіт, передбачених договором №П101/28092018-1 від 05.09.2018, що підтверджується актами №ЮВ00000002 та № ЮВ00000003 прийому передачі ТМЦ (без права власності), підписаними представниками сторін.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач не мав можливості виконати комплекс загально-будівельних, санітарно-технічних та електромонтажних робіт, передбачений договором субпідряду №П101/28092018-1 від 05.09.2018 та додатковою угодою № 1 до нього до 29.01.2019, оскільки матеріали, необхідні для виконання цих робіт були поставлені позивачем тільки 01.02.2019 та 15.02.2019, що не заперечується позивачем.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Матеріали справи свідчать, що 31.01.2019 між сторонами підписані без будь-яких зауважень акти виконаних робіт за січень 2019 року, а також 14.03.2019 - за березень 2019 року, що свідчить про добросовісне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором субпідряду № П101/28092018-1 від 05.09.2018, приймаючи до уваги те, що матеріали були поставлені позивачем лише 01.02.2019 та 15.02.2019.

Позивачем не спростовано доводи відповідача про те, що позивачем не було виконане зобов`язання, передбачене пунктами 1.2., 1.3. щодо надання відповідачу у день підписання договору проектної та дозвільної документації, необхідних для виконання відповідачем робіт, передбачених цим договором, у повному обсязі у зв`язку із чим відповідач був змушений виконувати лише підготовчі роботи.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що ні чинним законодавством, ні умовами договору не передбачено обов`язку позивача щодо поставки матеріалів та обладнання для виконання будівельних робіт, передбачених договором, у зв`язку із чим у відповідача були відсутні правові підстави для очікування поставки матеріалів та обладнання позивачем.

Разом із тим, згідно з п. 7.1. договору роботи, передбачені п. 1.2. даного договору, виконуються з матеріалів, механізмами та на обладнанні субпідрядника, за виключенням випадку, коли матеріали для виконання робіт частково або повністю надані Генеральним підрядником за попередньою згодою сторін. У разі поставки Генеральним підрядником матеріалів та/або обладнання субпідрядник приймає їх без переходу права власності на них. Передача оформляється шляхом підписання акту приймання-передачі та подальшим обліком отриманих матеріалів.

Крім того, у п. 7.3 договору зазначено, що при умові придбання матеріалів, обладнання субпідрядником, найменування постачальника та ціну закупівлі матеріалів, конструкцій, будівельної техніки, устаткування, субпідрядник зобов`язаний попередньо письмово погоджувати з генеральним підрядником. Генеральний підрядник повинен погодити всі умови придбання товарів Субпідрядником протягом 3-х робочих днів з моменту отримання від останнього запиту на погодження.

Аналіз вказаних пунктів договору в сукупності свідчить про те, що сторони домовилися, що придбання матеріалів та обладнання для виконання робіт можливе як генеральним підрядником, так і субпідрядником, що спростовує твердження позивача з посиланням на положення ст.ст. 837 - 864 Цивільного кодексу України, що відповідач був зобов`язаний виконувати роботи на власний ризик, із свого матеріалу і своїми засобами.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача про те, що строк виконання відповідачем робіт за договором минув 29.01.2019, оскільки за змістом п. 3.1 договору, роботи на об`єкті виконуються відповідачем протягом 120 календарних днів з моменту отримання першого авансу та лише за умови своєчасного перерахування ним наступних авансів на розрахунковий рахунок відповідача відповідно до графіку фінансування, а також своєчасного надання погоджень та технічних рішень.

Тобто, обов`язковими умовами закінчення виконання відповідачем робіт за договором у строк до 29.01.2019 було своєчасне перерахування позивачем наступних (інших) авансів на розрахунковий рахунок відповідача відповідно до графіку фінансування, а також надання проектної та дозвільної документації або будь-яких інших документів, технічних завдань та іншої інформації, необхідної для виконання робіт, у день підписання договору.

Враховуючи відсутність укладеного між сторонами графіку фінансування робіт, твердження позивача про обов`язок відповідача закінчити роботи до 29.01.2019 є безпідставними.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.

Враховуючи те, що позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Континент» про стягнення пені в розмірі 437 567,48 грн, штрафу в розмірі 7% від вартості договірної ціни в сумі 173 331,03 грн, 3% річних у розмірі 699,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 1 091,12 грн визнаються колегією суддів необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ювента» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі № 910/18820/19 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/18820/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 16.10.2020 у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич