УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/15201/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Підченка Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви Приватної агрофірми "САВИНЦІ"

до Міністерства юстиції України та Приватного підприємства "Приватна агрофірма "Арос"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватної агрофірми "САВИНЦІ" до Міністерства юстиції України та Приватного підприємства "Приватна агрофірма "Арос" про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 03.05.2018 року № 1368/5;

- зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії спрямовані на відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів, що існували до видачі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 03.05.2018 року № 1368/5. а саме: записів щодо рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: від 06.09.2015 № 24188628. від 13.09.2015 № 24380230, від 07.09.2015 № 24191124, від 07.09.2015 № 24191657. від 08.09.2015 №24256964. від 08.09.2015 № 24257056. від 17.09.2015 № 24495937, від 14.09.2015 № 24385043, від 14.09.20, від 06.09.2015 № 24188169. від 12.09.2015 № 24379207. від 06.09.2015 № 24188570. від 06.09.2015 № 24188363. від 17.09.2015 № 24505241, від 10.09.2015 № 24329747. від 12.09.2015 № 24378840. від 05.09.2015 №24186466, від 13.09.2015 № 24380981, від 09.09.2015 № 24276667. від 09.09.2015 № 24279160, від 08.09.2015 № 24221776, від 08.09.2015 №24255396, від 08.09.2015 №24255935, від 08.09.2015 № 24256516. від 05.09.2015 № 24183966,від 12.09.2015 № 24376707, від 20.09.2015 № 24584137. від 05.09.2015 № 24185997, від 10.09.2015 № 24330184. від 13.09.2015 № 24380073, від 13.09.2015 № 24379999. від 07.09.2015 № 24194856. від 12.09.2015 № 24379162, від 17.09.2015 № 24508343. від 17.09.2015 № 24509290, від 13.09.2015 № 24381053. від 13.09.2015 № 24381103, від 13.09.2015 № 24380214, від 12.12.2017 № 38682399, від 13.04.2016 № 29229733, прийнятих державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Людмилою Броніславівною, а також записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесених на підставі цих рішень.

Дослідивши подану позовну заяву суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ч. 1 ст. 124 Конституції України).

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України прав і законних інтересів юридичних осіб.

За приписами частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Як встановлено судом, позовними вимогами Приватної агрофірми "САВИНЦІ" є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 03.05.2018 року № 1368/5, а також зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії спрямовані на відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів, що існували до видачі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 03.05.2018 року № 1368/5.

За висновками суду, вказаний судовий спір носить приватноправовий характер та є спором про цивільне право позивача та третіх осіб щодо права оренди земельних ділянок та відповідної реєстрації такого права.

Так, під час вирішення судового спору за вимогою про визнання недійсним спірного наказу Міністерства юстиції є необхідним дослідження питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись відповідні реєстраційні дії. На думку суду, вказані питання постають для вирішення перед судом незалежно від того, що вимога про оскарження договорів оренди позивачем не заявляється.

Такі висновки суду підтверджуються правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16.

Наявні у матеріалах позовної заяви докази підтверджують, що власниками земельних ділянок за договорами оренди, щодо державної реєстрації права оренди яких існує спір, є фізичні особи,які не мають статусу підприємців.

Вичерпний перелік спорів, які відносяться до юрисдикції господарського суду, визначені у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У частині другій статті 20 Господарського кодексу України визначено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

За змістом положень статей 2, 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, судом враховано, що обмеження позивача у його праві на доступ до суду є недопустимим.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини констатував порушення "самої суті права заявника на доступ до суду", а отже, порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, указавши, що "заявниця опинилася в замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялися розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони". Європейський суд з прав людини також наголосив, що погоджується з тим, що правила визначення юрисдикції, що застосовуються до різних судів у межах однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту (рішення від 22 грудня 2009 року у справі "Безімянная проти Росії", заява № 21851/03).

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги, заявлені Приватною агрофірмою "САВИНЦІ" підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження в справі слід відмовити.

Керуючись ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватній агрофірмі "САВИНЦІ" у відкритті провадження у справі.

2. Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику.

3. Роз`яснити заявнику, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О. Підченко