ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3767/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.
розглянув без виклику сторін у судове засідання
заяву Обласного комунального спеціалізованого підприємства з виконання норм екологічної безпеки, м. Харків
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 000,00 грн
у справі за позовом Обласного комунального спеціалізованого підприємства з виконання норм екологічної безпеки, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Форс", м. Дніпро
про стягнення заборгованості у сумі 459 533,32 грн
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Обласне комунальне спеціалізоване підприємство з виконання норм екологічної безпеки звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Форс" заборгованості у сумі 459533,32 грн, з яких: 440 455,02 грн - основний борг, 8 781,58 грн - 3 % річних, 10 296,72 грн - інфляційні втрати.
Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №1910-01/1 від 01.10.2019 в частині своєчасної оплати наданих послуг із розміщення й захоронення твердих промислових відходів.
Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, судове провадження у справі здійснювалося за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2020 позовні вимоги задоволено частково у загальній сумі 459320,54 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Форс" на користь Обласного комунального спеціалізованого підприємства з виконання норм екологічної безпеки основний борг у сумі 440 455,02 грн, 3% річних у сумі 8 568,80 грн, інфляційні втрати у сумі 10 296,72 грн, судовий збір у сумі 6 889,80 грн. У решті позову відмовлено.

Інші судові витрати, зокрема витрати позивача на професійну правничу допомогу у попередньо визначеній ним сумі 13500,00 грн, судом між сторонами не розподілялися у зв`язку із заявою позивача про надання відповідних доказів у порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

30.09.2020 до суду надійшла подана 25.09.2020 поштовим засобом зв`язку заява Обласного комунального спеціалізованого підприємства з виконання норм екологічної безпеки про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Форс" витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката відповідачем надані: договір про надання правничої допомоги № 18аю-20 від 08.07.2020; опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 25.08.2020, акт здавання-приймання виконання робіт щодо правничої допомоги від 10.09.2020 на суму 14 000,00 грн.

Ухвалою суду від 01.10.2020 подану заяву прийнято до розгляду без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач правом на подання заперечень щодо заяви позивача не скористався.

Дослідивши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між позивачем та адвокатом Летючим В.П. договором №18аю-20 від 08.07.2020 про надання правничої допомоги адвокат прийняв на себе зобов`язання з виконання наступної правової роботи: вивчення та аналіз документів щодо господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко-Форс» у межах договору № 1919-01/1 з надання послуг від 01.10.2019; складання та подання до господарського суду позовної заяви; представництво інтересів клієнта в господарському суді під час розгляду позову про стягнення боргу та штрафних санкцій (пyнкт 2.1 договору).

Гонорар адвоката сторони договору визначили у фіксованій сумі 14000,00 грн (пункт 4.1 договору).

Згідно з описом робіт та наданих послуг адвокатом на користь позивача в межах укладеного ними договору були надані наступні послуги: 08.07.2020 вивчення та аналіз документів щодо правовідносин ОКСП з ТОВ «Еко-Форс» за договором на надання послуг № 1919-01/1 від 01.10.2019 (4 год); 09.07.2020 розрахунок штрафних санкцій (4 год); 10.07.2020 складання позовної заяви, визначення суми судового збору (4 год); 10.07.2020 надсилання копії позовної заяви з додатками на адресу ТОВ «Еко-Форс» (0,5 год); 10.07.2020 надсилання позовної заяви з додатками до Господарського суду Дніпропетровської області (0,5 год).

Доказом прийняття позивачем наданих адвокатом послуг є відповідний акт від 10.09.2020, підписаний та скріплений печатками сторін без будь-яких застережень.

Статус адвоката представника позивача підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1196 від 14.06.2004 (а.с. 21).

За нормативними приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

На час підписання додаткового рішення клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не заявлялось.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналізуючи заявлену позивачем до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також статтю 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

З огляду на викладене, оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та її вартість, суд доходить висновку про її прийнятність з урахуванням законодавчих критеріїв визначення.

При цьому суд також враховує нормативні приписи частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача частково у сумі 13993,52 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (459320,54х14000,00/459533,32 = 13993,52).

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Обласного комунального спеціалізованого підприємства з виконання норм екологічної безпеки про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14000,00 грн у справі задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Форс" (ідентифікаційний код 40345922; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Моссаковського, буд. 6-А) на користь Обласного комунального спеціалізованого підприємства з виконання норм екологічної безпеки (ідентифікаційний код 31519314; місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 6 під`їзд) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13993,52 грн.

У решті витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.10.2020.

Суддя І.І. Колісник