ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2020 Справа № 905/1321/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв»
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаДонецького апеляційного суду Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області
простягнення 7 479,03 грн
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Донецького апеляційного суду про стягнення 7 479,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №С/568-19 постачання природного газу від 04.10.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.07.2020 відкрито провадження у справі №905/1321/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та залучено до участі у справі Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

25.08.2020 до суду від позивача надійшла заява про долучення доказів надсилання позовної заяви на адресу третьої особи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.07.2020 отримана відповідачем 24.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №900.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на 12.10.2020 не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа пояснень щодо позову не надала, своїм правом не скористалась.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (позивач, постачальник) та Донецьким апеляційним судом (відповідач, споживач) підписано договір №С/568-19 постачання природного газу (далі - Договір).

Сторонами підписані та скріплені печатками Додаткові угоди №1 від 18.11.2019, №2 від 25.11.2019, №3 від 19.12.2019, №4 від 16.01.2020, №5 від 26.02.2020 до Договору, якими були внесені зміни до договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2019 році товар: природний газ (Код ДК 021:2015-09120000-6-Газове паливо (природний газ) (далі-газ), в обсягах і порядку, передбачених даним Договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах.

Згідно з п. 1.2 Договору газ, що поставляється за цим Договором, використовується споживачем виключно для власних потреб, а не для перепродажу.

За умовами п. 1.5 Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 25.11.2019 постачальник передає споживачу газ в обсягах 21,835 тис.куб.м з 15 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року, в тому числі по місяцях: жовтень - 5 тис.куб.м., листопад - 8 тис.куб.м., грудень - 8,835 тис.куб.м.

Додатковою угодою №4 від 16.01.2020 до Договору сторони доповнили п.п. 1.5 Договору наступним абзацом: «постачальник передає споживачу природний газ у січні 2020 року в обсягах 4,209 тис.куб.м.».

Дані обсяги є плановими та можуть зменшуватися та/або збільшуватися залежно від потреб споживача та/або від реального фінансування видатків споживача. Постачання газу здійснюється для потужностей споживача за наступною адресою: 87500, Донецька область м.Маріуполь, проспект Миру, 1а (п. 1.5.1 Договору).

У п. 1.11 Договору сторонами встановлено, що споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунку періоді (газова доба та/або газовий місяць) має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що загальна вартість даного договору складає 150000,00 грн, в т.ч. ПДВ: 25000,00 грн.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди №4 від 16.01.2020 до Договору ціна газу, що передається по цій додатковій угоді за 1000 кубічних метрів газу без ПДВ складає 5940,00 грн. Крім того, податок на додану вартість - 1188,00 грн. Всього до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 7128,00 грн.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що відповідно до п. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюється лише за наявності відповідного бюджетного призначення, та п. 1 ст. 48 БКУ взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів проводиться в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунків за отриманий товар до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання.

Відповідно до п. 4.3 Договору приймання-передачі газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформляється актом приймання-передачі газу. Обсяг природного газу, зазначений постачальником в акті приймання-передачі природного газу відповідає обсягам газу, які були використанні споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений до Реєстру постачальника, що підтверджується споживачем в акті приймання-передачі газу.

Згідно з п. 4.3.2 Договору на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом 5 робочих днів з дня їх отримання складає, підписує і скріплює печаткою акти приймання-передачі природного газу та направляє їх споживачу.

Споживач протягом двох днів з дати одержання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженими представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу (п. 4.4 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, а в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання (п. 10.1 Договору).

На виконання умов Договору, позивач поставив протягом січня 2020 року, а відповідач прийняв природний газ в загальній кількості 4,4420000 тис.куб.м. на загальну суму 316662,58 грн, що підтверджується актом №РН-0000427 приймання-передачі природного газу від 31.01.2020.

В акті №РН-0000427 приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 міститься посилання на договір №С/568-19 постачання природного газу 04.10.2019.

Факт отримання відповідачем вказаного товару підтверджується підписом та печаткою відповідача, на вищезазначеному акті приймання-передачі природного газу від 31.01.2020.

Постачання природного газу відповідачу у січні 2020 року також підтверджується скрін-шотом з інформаційної платформи ТОВ «Оператор ГТС України».

Відповідачем також жодних заперечень щодо отримання товару від позивача на підставі договору, не надано.

Відповідач частково сплатив кошти за поставлений природний газ у сумі 24183,55 грн.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обов`язки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідачем отримано газ, відповідно до вищезазначеного акту приймання-передачі, у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в терміни, передбачені сторонами у Договорі.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання за Договором виконав не належним чином, за поставлений природний газ у січні 2020 року в повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 7479,03 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості №168/082-19 від 13.05.2020, в якій вимагав у відповідача сплатити заборгованість за спожитий природний газ в січні 2020 року протягом 3 днів з моменту її отримання.

Відповідач у відповіді №3.10-10/71/2020 від 21.05.2020 повідомив позивач про те, що сума спожитого газу в січні 2020 року перевищила 20% суми від договору №С/568, яку Донецький апеляційний суд не має можливості сплатити у розумінні приписів Бюджетного кодексу України, оскільки відповідач не є самостійним розпорядником коштів, а тому питання фінансових зобов`язань, які виникли внаслідок постачання природного газу, який виходить за межі умов договору, повинні вирішуватися в судовому порядку.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 10 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.

Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VI цих Правил.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 7479,03 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Донецького апеляційного суду (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Миру, 1А, ідентифікаційний код 42262513) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (18002, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, ідентифікаційний код 36860996) основну заборгованість у розмірі 7479 (сім тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн 03 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова