ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/126/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО (09800, Київська обл., Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, 3; )

До відповідача: Фермерського господарства „КАБЛАШ (67532, Одеська обл., Лиманський район, село Дмитрівка, вул. Східна, 91-А; )

про стягнення 1870726,56 грн.

Суб`єкт оскарження: Державний виконавець Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса)

За участю:

Від позивача (скаржника): Бонтлаб В.В., адвокат за довіреністю

Від відповідача: не з`явився

Від відділу ДВС: не з`явився

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства „КАБЛАШ про стягнення 1870726,56 грн.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовано неналежним виконанням з боку Фермерського господарства „КАБЛАШ прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору купівлі-продажу №37/18/32 від 07.02.2018р. та направлено на стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1663484,20 грн. та штрафних санкцій (пені) за неналежне виконання умов договору у розмірі 207242,36 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.06.2020 р. у справі №916/126/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО задоволено повністю. Стягнуто з Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО заборгованість за Договором купівлі-продажу №37/18/32 від 07.02.2018р. у розмірі 1663484 грн. 20 коп., штрафні санкції (пеню) у розмірі 207242 грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 28060 грн. 91 коп.

07.08.2020 р. на виконання вказаного рішення господарським судом Одеської області був виданий наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО заборгованості за Договором купівлі-продажу №37/18/32 від 07.02.2018р. у розмірі 1663484 грн. 20 коп., штрафних санкцій (пені) у розмірі 207242 грн. 36 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 28060 грн. 91 коп.

05.10.2020р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.10.2020р. скаргу від 05.10.2020р. вх. № ГСОО 2-3822/20 передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.10.2020р. прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО до розгляду та призначено розгляд скарги на "13" жовтня 2020 р. о 10:45. Запропоновано Лиманському РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) надати матеріали виконавчого провадження з виконання наказу суду у справі №916/126/20 та письмові пояснення щодо поданої Товариством з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО скарги. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО вх. № ГСОО 23366/20 задоволено. Проведення судового засідання для розгляду справи по суті "13" жовтня 2020 року о 10:45 в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (за вебпосиланням: vkz.court.gov.ua).

Викликано учасників справи та державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання на 13.10.2020р. о 10:45.

Про подання до господарського суду Одеської області Товариством з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО вх. № ГСОО 2-3822/20 від 05.10.2020р. скарги судом було повідомлено державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) шляхом скерування на адресу відділу ДВС ухвали суду та за допомогою телефонограми.

Представником скаржника у судовому засіданні було підтримано подано скаргу в повному обсязі та представник Товариством з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО просив суд її задовольнити.

До суду від державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги на іншу дату.

Приймаючи до уваги, що ч.1, ч. 2 ст. 342 ГПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, судом клопотання державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) залишається без задоволення.

В обґрунтування поданої скарги вх. № ГСОО 2-3822/20 від 05.10.2020р. на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 скаржником було зазначено суду наступне.

Як зазначає скаржник, відповідно до постанови Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 вересня 2020р. відкрито виконавче провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 про стягнення із Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО заборгованості за договором купівлі-продажу №37/18/32 від 07.02.2018 року у розмірі 1663484,20 грн. штрафних санкцій (пені) у розмірі 207242,36 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 28060,91 грн.

Скаржником було вказано суду, що відповідно до відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, державний виконавець в періоді із 09 вересня 2020 року по 01 жовтня 2020 року не вчинив жодних належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій, оскільки АСВП містить лише постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2020 року.

Таким чином, за посиланням скаржника, оскільки відсутні, зокрема та не обмежуючись, такі виконавчі заходи/дії як арешт майна та коштів боржника, а також направлення на виявлення та встановлення іншого майна/активів боржника, є всі підстави вважати, стверджувати та наполягати на тому, що фактично примусове виконання наказу господарського судуОдеської області від 07 серпня 2020р. у справі №916/126/20, не розпочалось.

На сьогодні наказ господарського судуОдеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 не виконаний.

У зв`язку із цим та тим, що виконавчі документи залишаються невиконаними, а також відсутністю за період із 09 вересня 2020 року по 01 жовтня 2020 року, в силу дії обов`язкових норм Закону України „Про виконавче провадження, своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій, скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20. суть якого зводиться до наступного.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилався на положення ст. 19 Конституції України, ст. 1, ч.1,ч.2 ст. 18, ч. 4,ч. 5 ст. 18, ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження.

Також було зазначено скаржником, що відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів дотримання та виконання даного пункту (вимоги законодавства) не було дотримано - станом на дату подання даної скарги у матеріалах виконавчого провадження не існує. Наведена правова позиція законодавця підтверджена судовою практикою, зокрема Постановою Верховного Суду від 23 серпня 2018 року у справі №911/167/17.

Скаржник вказує, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження. Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження, в тому числі стягувана.

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувана та боржника.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Як зазначає скаржник, так, відповідно до відомостей щодо виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котрі розміщені в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, встановлено, що Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження було виявлено рухоме майно/транспортні засоби Боржника: 09 вересня 2020 року надійшла відповідь МВС України, згідно якої за Боржником на праві власності значиться автомобіль.

Виявлене та встановлене за боржником майно ще 09 вересня 2020 року, станом на 01 жовтня 2020 року не було оголошено в розшук - відповідних та належних постанов не існує, поряд із цим, як зазначає скаржник, вже без дослідження виноситься питання, що, відповідно, органи МВС й не можуть розшукувати те, що не розшукується.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України „Провиконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

У свою чергу, як зазначає скаржник, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для посилання на неможливість виконання судового рішення за рахунок відсутності майна у боржника - адже, відсутність майна у боржника належним чином не підтверджена, а наявність майна у боржника належним чином не перевірена.

Також було зазначено суду скаржником, що так, відповідно до відомостей щодо виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котрі розміщені в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, встановлено, що Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження було виявлено наявність у боржника відкритих на ім`я останнього банківських рахунків. Натомість, як зазначає скаржник, жодних арештів на грошові кошти, котрі містяться на поточних/відкритих рахунках боржника не застосовано та/або не вчинено.

Частина 3 статті 13 Закону України „Про виконавче провадження передбачає, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Натомість, за посиланням скаржника, як підтверджують матеріали виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 за період перебування наказів на примусовому виконанні, платіжні вимоги на списання коштів Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не виставлялись - наявність надходження та/або знаходження грошових коштів боржника на його рахунках не перевірялось.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом пунктів 9-11 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом щодо проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами. Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

Скаржник поряд із цим просив врахувати, що обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України Про виконавче провадження, Законом України „Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5.

Таким чином, наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

Скаржником було зазначено, що Лиманський РВЛВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року усправі №916/126/20 не вчинив, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства.

Скаржником також було зазначено, що зазначає, за період з 02 квітня 2020р. по23 квітня 2020р. Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20. зокрема та не обмежуючись із дотриманням строків то порядку увизначеного пунктом 8 статті 48 Закону України Про виконавче провадження, та із забезпеченням його виконання шляхом накладення арешту, заборон на відчуження та обмеження/обтяження щодо його розпорядження.

Скаржником було зазначено суду, що що Лиманський РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не був позбавлений можливості звернутись до компетентних органів, зокрема, до районного/обласного Центру надання адміністративних послуг, до районного/обласного структурного підрозділу Державної міграційної служби України, до районних/обласних структурних підрозділів ДФС України, до державного реєстратора районного рівня, тощо, із метою встановлення всіх необхідних ідентифікуючий даних/відомостей про керівника боржника із метою подальшого вжиття заходів як до притягнення до кримінальної відповідальності та обмеження у праві виїзду за кордон.

Також було зазначено суду, що в силу приписів норм Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, перепон (окрім власного небажання та відвертої бездіяльності), вжити заходи примусового виконання у органу ДВС не існує та не існувало й раніше.

Натомість, Лиманський РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) належних, повних, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 не вчинив, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства, зокрема та не обмежуючись статей 10, 18, 26, 36, 48 Закону України Про виконавче провадження, котрі визначають порядок та строки здійснення перевірки майнового стану боржника.

У виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020р. усправі №916/126/20. відповідних заходів не було вжито й по сьогодні, шо призвело до неможливості задоволення вимог стягувача за рахунок наявного майна/активів боржника, котрі на сьогодні органом ДВС не виявлено та не встановлено. Зазначене свідчить про порушення керівником та відповідальною особою (державним виконавием) Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстииїі (м. Одеса) приниипів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених нормами Закону України „Про виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суддів.

В даному випадку, як зазначає скаржник, Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) самостійно без правового обгрунтування, керуючись власною думкою, котра не співпадає із чинним законодавством України зроблено підміну понять при оцінці понять, обставин та фактів справи, та врахування їх у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20.

З урахуванням викладеного та зазначеного, скаржник - Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО просить суд визнати за період із 09 вересня 2020 року по 01 жовтня 2020 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження та зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

Суд, розглянувши матеріали поданої скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО обґрунтована неналежним виконанням з боку державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчих дій, відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

Скаржником було вказано суду, що відповідно до відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, державний виконавець в періоді із 09 вересня 2020 року по 01 жовтня 2020 року не вчинив жодних належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій, оскільки АСВП містить лише постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2020 року. Таким чином, за посиланням скаржника, оскільки відсутні, зокрема та не обмежуючись, такі виконавчі заходи/дії як арешт майна та коштів боржника, а також направлення на виявлення та встановлення іншого майна/активів боржника, є всі підстави вважати, стверджувати та наполягати на тому, що фактично примусове виконання наказу господарського судуОдеської області від 07 серпня 2020р. у справі №916/126/20, не розпочалось. На сьогодні наказ господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 не виконаний.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження.).

Як встановлено судом, Постановою державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.09.2020р. відкрито виконавче провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 про стягнення з Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО 1898786,56 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України „Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. (ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження).

Слід зазначити, що п. 1 ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.. (ч. 4 ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження).

Відповідно до п. 10 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, система забезпечує можливість формування державним виконавцем, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, проєкту заяви про виплату винагороди з використанням відомостей, наявних у Системі. Після перевірки відомостей, що мають зазначатися у заяві, та їх редагування (за необхідності) проєкт заяви зберігається державним виконавцем та блокується програмними засобами Системи для можливості редагування. У разі виявлення помилок у проєкті заяви, що був збережений державним виконавцем, такий проєкт у Системі визнається державним виконавцем помилковим та формується новий проєкт заяви.

Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї. (п.п. 2-4 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. № 2432/5.).

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не вживалися належні та об`єктивні дії щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі №916/126/20 від 07 серпня 2020 року, зворотнє не було спростовано суб`єктом оскарження.

Згідно з п.2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказ Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016р. за №1126/29256, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до п.п.2,3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Згідно з положеннями п.п.1,2 розділу VІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних. З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Отже, державним виконавцем вносяться відомості про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет з урахуванням наявного у сторони виконавчого провадження ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

До того ж, господарським судом враховано, що відповідно до положень ч.2 ст.74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Між тим, державним виконавцем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вчинення ним всіх необхідних передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій, що в свою чергу надає можливість суду визнати обставину невчинення державним виконавцем таких дій встановленою.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО, викладені у скарзі на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 підлягають задоволенню судом, у зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, доведеністю та обґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами дослідження наданих суду доказів під час розгляду скарги, судом встановлено, що державним виконавцем не вчинялися виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. по справі №916/126/20 відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО , викладених у скарзі на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 задовольнити повністю.

2.Визнати за період із 09 вересня 2020 року по 01 жовтня 2020 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

3.Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.10.2020р.

Ухвала набирає чинності 13.10.20р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко