Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. м. Рівне

Справа № 918/245/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Андишули Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Правничі послуги"

до фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни

про стягнення заборгованості в сумі 155 050 грн 88 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Троянчук Д.М., Оніщук В.П., довіреність від 23.03.2020 р.;

від відповідача - Кузьмарук О.С., ордер серія ВК № 1008343 від 22.07.2020 р.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP6B2WKO11425362A.

У судовому засіданні 5 жовтня 2020 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Правничі послуги" (далі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни (далі - Підприємець, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 155 050 грн 88 коп., з яких: 150 000 грн 00 коп. - основний борг, 2 345 грн 88 коп. - інфляційні втрати, 2 705 грн 00 коп. - три відсотки річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов, укладеного між Товариством та Підприємцем, договору про надання юридичних послуг від 1 березня 2019 року № 01/03/19-ДЮВ в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 17 березня 2020 року позовну заяву Товариства від 11 березня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 13 квітня 2020 року.

3 квітня 2020 року від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням на території України карантину (т. 1 а.с. 19).

6 квітня 2020 року на адресу суду надійшов оригінал вищезазначеного клопотання (т. 1 а.с. 50-51).

13 квітня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про проведення підготовчого провадження без участі останнього (т. 1 а.с. 53).

13 квітня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (т. 1 а.с. 55-256).

Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року розгляд справи відкладено на 18 травня 2020 року.

15 травня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із продовженням карантину (т. 2 а.с. 1).

Ухвалою суду від 18 травня 2020 року розгляд справи відкладено на 1 червня 2020 року.

29 травня 2020 року від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням на території України карантину та з посиланням на пункт 4 Розділу Х "Прикінцевих положень" ГПК України (т. 2 а.с. 7).

Ухвалою суду від 1 червня 2020 року розгляд справи відкладено без визначення дати наступного судового засідання.

3 серпня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про обґрунтування поважності причин неможливості подання доказів разом із позовною заявою (т. 2 а.с. 17). В даній заяві позивач зазначив, що 13.04.2020 р. останнім було подано до суду клопотання від 10.04.2020 р. про приєднання доказів. Як зазначив позивач, подані 13.04.2020 р. докази не були подані разом із позовною заявою з причин, що не залежали від нього, оскільки такі документи виникли вже після подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відтак, враховуючи приписи ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, подані позивачем 13.04.2020 р. приймаються до розгляду.

Ухвалою суду від 5 серпня 2020 року розгляд справи призначено на 17 вересня 2020 року.

10 серпня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про призначення комплексної експертизи від 5 серпня 2020 року (т. 2 а.с. 23-25), в якому останній просив призначити комплексну почеркознавчу експертизу підпису від імені фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни та експертизу відтиску печатки фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни, що наявні на актах приймання-передачі юридичних послуг за №№ 01 від 29.03.2019 року; 02 від 30.04.2019 року; 03 від 31.05.2019 року; 04 від 27.06.2019 року; 05 від 31.07.2019 року; 06 від 30.08.2019 року; 07 від 30.09.2019 року; 08 від 31.10.2019 року. Проведення комплексної експертизи доручити Рівненському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України. На вирішення експертів просив поставити наступні запитання:

- Чи виконано підпис від імені фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни на актах приймання-передачі юридичних послуг за №№ 01 від 29.03.2019 року; 02 від 30.04.2019 року; 03 від 31.05.2019 року; 04 від 27.06.2019 року; 05 від 31.07.2019 року; 06 від 30.08.2019 року; 07 від 30.09.2019 року; 08 від 31.10.2019 фізичною особою-підприємцем Дворак Юлією Вікторівною, чи іншою особою?

- Чи нанесено відтиск печатки фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни у актах приймання-передачі юридичних послуг за №№ 01 від 29.03.2019 року; 02 від 30.04.2019 року; 03 від 31.05.2019 року; 04 від 27.06.2019 року; 05 від 31.07.2019 року; 06 від 30.08.2019 року; 07 від 30.09.2019 року; 08 від 31.10.2019 року наданою фізичною особою-підприємцем Дворак Юлією Вікторівною печаткою?

Крім того, 10 серпня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 25 серпня 2020 року з додатками (т. 2 а.с. 28-33), в якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема відповідач зазначив, що фактично Договір про надання юридичних послуг від 1 березня 2019 року № 01/03/19-ДЮВ є удаваним, жодних послуг на його виконання шляхом письмового або усного замовлення останній не здійснював. Також відповідач зазначив, що будь-яких доказів на підтвердження фактів замовлення послуг позивачем не надано. Крім того відповідач зазначив, що акти приймання-передачі юридичних послуг за №№ 01 від 29.03.2019 року; 02 від 30.04.2019 року; 03 від 31.05.2019 року; 04 від 27.06.2019 року; 05 від 31.07.2019 року; 06 від 30.08.2019 року; 07 від 30.09.2019 року; 08 від 31.10.2019 року Підприємцю на розгляд не пропонувалися, останнім не підписувалися та його печаткою не скріплювалися. На думку відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання ним юридичних послуг за договором, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

17 серпня 2020 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив з додатками (т. 2 а.с. 35-88).

Також 17 серпня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про обґрунтування поважності причин неможливості подання доказів разом із позовною заявою (т. 2 а.с. 90). В даній заяві позивач зазначив, що 14.08.2020 р. останнім було направлено відповідь на відзив, до якої долучено ряд письмових доказів. Як зазначив позивач, долучені до відповіді на відзив письмові докази не були подані разом із позовною заявою з причин, що не залежали від нього, оскільки їх долучення безпосередньо пов`язане із спростуванням доводів та фактів, викладених у відзиві на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відтак, враховуючи приписи ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, подані позивачем до відповіді на відзив, приймаються до розгляду.

8 вересня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 8 вересня 2020 року (т. 2 а.с. 92-116).

8 вересня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про обґрунтування поважності причин неможливості подання доказів разом із позовною заявою (т. 2 а.с. 117). В даній заяві позивач зазначив, що 08.09.2020 р. останнім було направлено лист Товариства, що адресований Підприємцю, до якого було долучено ряд письмових доказів, а саме: розширений перелік наданих юридичних послуг згідно до Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг за № 01 від 29.03.2019 року, за № 02 від 30.04.2019 року, за № 03 від 31.05.2019 року, за № 04 від 27.06.2019 року, за № 05 від 31.07.2019 року, за № 06 від 30.08.2019 року, за № 07 від 30.09.2019 року, за № 08 від 31.10.2019 року. Як зазначив позивач, долучений лист Товариства, що адресований Підприємцю, до якого було долучено ряд письмових доказів, а саме: розширений перелік наданих юридичних послуг згідно до Акту приймання-передачі наданих юридичних послуг за № 01 від 29.03.2019 року, за № 02 від 30.04.2019 року, за № 03 від 31.05.2019 року, за № 04 від 27.06.2019 року, за № 05 від 31.07.2019 року, за № 06 від 30.08.2019 року, за № 07 від 30.09.2019 року, за № 08 від 31.10.2019 року, не був поданий разом із позовною заявою з причин, що не залежали від нього, оскільки дата створення даного листа 07.09.2020 р. Необхідність виникнення даного листа безпосередньо пов`язане із спростування доводів та фактів викладених у відзиві на позов відповідачем та пропозицією і проханням надання такого Підприємцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відтак, враховуючи приписи ч. 8 ст. 80 ГПК України, вищезазначені докази приймаються до розгляду.

9 вересня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами по справі № 918/245/20 (т. 2 а.с. 119-121).

14 вересня 2020 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли заперечення проти клопотання відповідача про призначення комплексної судової експертизи у даній справі з додатком (т. 2 а.с. 122-126).

Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни від 5 серпня 2020 року про призначення комплексної судової експертизи у справі № 918/245/20 відмовлено.

У судовому засіданні 17 вересня 2020 року оголошувалася перерва до 5 жовтня 2020 року.

У судовому засіданні 5 жовтня 2020 року представники позивача підтримали вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 5 жовтня 2020 року у задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

1 березня 2019 року між фізичною особою-підприємцем Дворак Юлією Вікторівною (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Правничі послуги" (далі - Виконавець) укладено договір надання юридичних послуг № 01/03/19-ДЮВ (далі - Договір; т. 1 а.с. 15-17).

Згідно п. 1.1. Договору Виконавець діючи на власний ризик, за дорученням, в інтересах Замовника, розробляє та реалізовує комплекс заходів (в подальшому - "Заходи"), направлених на правове забезпечення статутної діяльності Замовника. Конкретний вид послуги визначає Замовник на підставі свого письмового або усного замовлення.

Під правовим забезпеченням, Сторони мають на увазі:

- забезпечення нормативно-правовою документацією;

- надання усних та письмових консультацій, роз`яснень, довідок з юридичних питань відповідно до норм чинного законодавства;

- складання заяв, скарг, клопотань та документів правового характеру;

- здійснення представництва інтересів в судах, органах державної/комунальної влади і

управління у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, де сторонами є Замовник та/або його посадові особи, у тому числі здійснення підготовки позовних заяв і іншої процесуальної документації;

- здійснення представництва у Радах народних депутатів, їх виконавчих та розпорядчих органах, а також в державних, громадських та інших організаціях;

- здійснення правового обслуговування зовнішньоекономічної діяльності Замовника;

- будь-які інші послуги, які будуть погоджені Сторонами.

Розділом ІІІ Договору визначено порядок приймання послуг.

3.1. Сторонами узгоджено наступний порядок замовлення та приймання послуг Виконавця:

3.1.1. Замовник замовляє необхідні послуги в усній формі або письмово, з одночасним

наданням документів, що передбачені в п. 2.2. Договору.

3.1.2. Факт виконання замовлення (надання юридичних послуг) оформляється двостороннім Актом приймання-передачі наданих юридичних послуг. Акт складається Виконавцем у двох примірниках в кінці кожного місяця і пропонується на розгляд Замовнику. Одночасно сторони узгоджують суму, належну до остаточної оплати виконаного замовлення (в Акті або додатку до нього).

3.1.3. На пропозицію Замовника, Сторони можуть зазначити в Акті або додатку перелік зчинених на виконання замовлення дій.

Відповідно до п. 4.1. Договору Замовник оплачує послуги Виконавця протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Виконавець виставляє Замовнику рахунок на оплату обумовленої суми.

Згідно з п. 5.3. Договору Замовник відповідає перед Виконавцем за затримку оплати відповідно до чинного законодавства У країни.

Договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31 грудня 2019 року. У разі якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору, жодна із Сторін не направить іншій стороні письмового повідомлення про свій намір розірвати Договір, він вважається автоматично продовженим на наступний календарний рік на умовах, викладених у даному Договорі. Таке автоматичне продовження строку дії відбувається щороку.

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений їхніми печатками.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на суму 240 000 грн 00 коп., що підтверджується актами приймання-передачі юридичних послуг: від 29 березня 2019 року № 01 на суму 30 000 грн 00 коп., від 30 квітня 2019 року № 02 на суму 30 000 грн 00 коп., від 31 травня 2019 року № 03 на суму 30 000 грн 00 коп., від 27 червня 2019 року № 04 на суму 30 000 грн 00 коп., від 31 липня 2019 року № 05 на суму 30 000 грн 00 коп., від 30 серпня 2019 року № 06 на суму 30 000 грн 00 коп., від 30 вересня 2019 року № 07 на суму 30 000 грн 00 коп., від 31 жовтня 2019 року № 08 на суму 30 000 грн 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені вище акти підписані уповноваженими представниками їх сторін та скріплені їхніми печатками.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату згідно актів приймання-передачі юридичних послуг.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідачем оплачено, надані позивачем, послуги в сумі 90 000 грн 00 коп., що підтверджується випискою за період з 01.03.2019 р. по 18.02.2020 р. (т. 1 а.с 35).

Як зазначив позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати за надані послуги, у зв`язку із чим за останнім за Договором надання юридичних послуг від 1 березня 2019 року № 01/03/19-ДЮВ рахується заборгованість в розмірі 150 000 грн 00 коп.

20 лютого 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 1 про сплату заборгованості від 19 лютого 2020 року (т. 1 а.с. 36-37, докази надіслання - т. 1 а.с. 38). В претензії позивач просив відповідача перерахувати заборгованість в сумі 150 000 грн 00 коп. протягом 7 (семи) днів з моменту отримання претензії.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповіді на претензію від відповідача не отримував.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що претензію № 1 від 19 лютого 2020 року отримав 26.02.2020 р. та у межах строків, встановлених частиною 6 статі 222 Господарського кодексу України, 18.03.2020 р., шляхом направлення цінного листа з описом вкладення, надав відповідь на претензію.

Вищезазначене судом не приймається до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем суду не надано.

Відтак, як встановлено судом, претензія № 1 про сплату заборгованості від 19 лютого 2020 року залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Спір виник у зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору своєчасно оплату наданих послуг не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 150 000 грн 00 коп.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов Договору.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини за договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Ц України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, в строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до п. 4.1. Договору Замовник оплачує послуги Виконавця протягом п`яти робочих днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Виконавець виставляє Замовнику рахунок на оплату обумовленої суми.

З умов, укладеного між сторонами Договору вбачається, що:

- за актом від 29 березня 2019 року № 01 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 5 квітня 2019 року включно;

- за актом від 30 квітня 2019 року № 02 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 8 травня 2019 року включно;

- за актом від 31 травня 2019 року № 03 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 7 червня 2019 року включно;

- за актом від 27 червня 2019 року № 04 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 5 липня 2019 року включно;

- за актом від 31 липня 2019 року № 05 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 7 серпня 2019 року включно;

- за актом від 30 серпня 2019 року № 06 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 6 вересня 2019 року включно;

- за актом від 30 вересня 2019 року № 07 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 7 жовтня 2019 року включно;

- за актом від 31 жовтня 2019 року № 08 на суму 30 000 грн 00 коп. оплата має бути здійснена до 7 листопада 2019 року включно.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення основного боргу в сумі 150 000 грн 00 коп.

Як підтверджено матеріалами справи відповідач оплату вартості наданих позивачем послуг на суму 150 000 грн 00 коп. у строки, передбачені п. 4.1. Договору, не здійснив.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не розрахувався з позивачем за надані останнім послуги. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 150 000 грн 00 коп. підлягає задоволенню.

Оскільки відповідачем допущено порушення зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг, на підставі ст. 625 ЦК України, позивачем здійснено нарахування 3% річних в сумі 2 705 грн 00 коп. та інфляційних втрат в сумі 2 345 грн 88 коп., які позивач просить суд стягнути з відповідача згідно наданого розрахунку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд вважає, що наданий розрахунок позивача є арифметично вірним, а відтак позовні вимоги про стягнення 2 345 грн 88 коп. інфляційних втрат підлягають до задоволення.

В свою чергу, суд, здійснивши власний розрахунок відсотків річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір обґрунтованих відсотків річних становить 2 719 грн 80 коп., при заявленому - 2 705 грн 00 коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то стягненню з відповідача підлягають три відсотки річних у заявленому позивачем розмірі 2 705 грн 00 коп.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення 3% та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Правничі послуги" до фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни про стягнення заборгованості в сумі 155 050 грн 88 коп., з яких: 150 000 грн 00 коп. - основний борг, 2 345 грн 88 коп. - інфляційні втрати, 2 705 грн 00 коп. - три відсотки річних є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 2 325 грн 77 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Дворак Юлії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Правничі послуги" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 5, кв. 1, , поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк" (код за , код банку 333391) 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. - основного боргу, 2 345 (дві тисячі триста сорок п`ять) грн 88 коп. - інфляційних втрат, 2 705 (дві тисячі сімсот п`ять) грн 00 коп. - 3% річних та 2 325 (дві тисячі триста двадцять п`ять) грн 77 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 12 жовтня 2020 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 5, кв. 1);

3- відповідачу (35009, м. Костопіль, вул. Короленка, буд. 6).