УХВАЛА

13 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/4373/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма "МіКомп"

до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області,

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях,

про відшкодування шкоди, спричиненої не виконанням судового рішення

7 504 824, 75 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі № 904/4373/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "МіКомп" інфляційні витрати у розмірі 1 472 810, 41 грн., 3% річних у розмірі 319 461, 15 грн. В іншій частині позову відмовлено.

30.09.2020 (згідно відбитку календарного штемпелю органу поштового зв`язку на конверті) Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 904/4373/19, у якій просить суд зупинити виконання вищевказаних судових рішень, скасувати вказані рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма "МіКомп" в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 904/4373/19.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/4373/19 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Ткаченко Н.Г., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.10.2020.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, перелік підстав для звільнення від сплати судового збору у відповідності до приписів наведеної норми, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі позову), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 225 144,74 грн (7 504 824, 75 х 1,5%) х 200% = 225 144,74 грн).

Проте, матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та у розмірі 225 144,74 грн.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на платіжні реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- отримувач коштів - УК у Печерському районі,

- код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897,

- банк отримувача - Казначейство України (ЕАП),

- номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007,

- код класифікації доходів бюджету - 22030102,

- найменування податку, збору, платежу - "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Тобто, в касаційній скарзі має бути чітко викладено підставу (підстави), на якій (яких) вона подається з дотриманням вимог процесуального закону.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної норми процесуального закону заявником касаційної скарги дотримано не було.

Таким чином, оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а подана касаційна скарга не містить підстави (підстав) подання цієї скарги, то Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області необхідно усунути вказані недоліки касаційної скарги.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Разом з тим, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження, що додано до касаційної скарги та клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень буде розглянуто касаційним судом при розгляді питання про можливість відкриття касаційного провадження, у разі усунення недоліків, які допущені при поданні касаційної скарги, у встановлені судом строки.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі № 904/4373/19 залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 225 144,74 грн за подання касаційної скарги;

- зазначити підставу (підстави), на якій (яких) ним подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 цього Кодексу підстави (підстав) (пункти 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України).

4. Роз`яснити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.В. Жуков