ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/1643/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від прокуратури - Дичка В.О., посвідчення № 047928, дата видачі : 13.09.17;

/інші учасники справи повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином (див. рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 17.09.2020), але не скористались правом на участь в судовому засіданні/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Миколаївської області

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.11.2019, проголошене об 11:34:43 суддею Ржепецьким В.О. у м. Миколаєві, повний текст якого складено 06.12.2019

у справі № 915/1643/19

за позовом керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Баштанської районної державної адміністрації, Баштанської міської ради

до відповідача Громадської організації Спілка власників корів Степовичка

про внесення змін до договору та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року до Господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Баштанської районної державної адміністрації, Баштанської міської ради до Громадської організації (далі ГО)Спілка власників корів Степовичка про:

- внесення змін до договору оренди землі від 28.12.2011, укладеного між Баштанською районною державною адміністрацією та ГО Спілка власників корів Степовичка, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Баштанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2012 за №3309-03324,

де пункт 2.1 викласти в наступній редакції:

«В оренду передається земельна ділянка загальною площею 258,04 га, з них пасовищ - 258,04 га (відповідно з планом договору оренди кадастровий номер земельних ділянок :01:000:0653, :01:000:0654, :01:000:0655, :02:000:0400, :02:000:0442, :02:000:0443, :02:000:0444, :02:000:0445, :02:000:0446, :02:000:0447)»;

пункт 2.3 викласти в наступній редакції:

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2019 із урахуванням коефіцієнта щорічної індексації грошової оцінки земель становить 761662,01 (сімсот шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн. 01 коп., визначеної за допомогою загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель, затвердженої наказом Мінагрополітики №552 від 16.11.2018;

пункт 4.2 викласти в наступній редакції:

Орендна плата справляється виключно у грошовій формі в розмірі 0,25 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта щорічної індексації земель, і станом на 01.01.2019 складає 6025,62 (шість тисяч двадцять п`ять) грн. 62 коп. за кожен рік оренди.

- зобов`язання ГО Спілка власників корів Степовичка () повернути у розпорядження Баштанської міської ради земельні ділянки загальною площею 141,9744 га, вартістю 2410247,48 грн., зокрема з кадастровим номером :01:000:0656 площею 94,8644 га, з кадастровим номером :02:000:0395 площею 12,85 га, з кадастровим номером :02:000:0396 площею 3,60 га, з кадастровим номером :02:000:0397 площею 12,38 га, з кадастровим номером :02:000:0398 площею 10,32 га, з кадастровим номером :02:000:0399 площею 7,96 га, які знаходяться за межами населеного пункту на території Христофорівського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради Миколаївської області (раніше - Христофорівської сільської ради Баштанського району).

Позов прокурора обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення умов договору оренди землі від 28.12.2011, укладеного між Баштанською районною державною адміністрацією та ГО Спілка власників корів Степовичка, протягом тривалого часу допускаються порушення виду використання земельних ділянок , зокрема на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0656, :02:000:0395, :02:000:0396, :02:000:0397, :02:000:0398, :02:000:0399 загальною площею 141,97 га, із наданих у користування 400,00 га, відповідачем ведеться систематична господарська діяльність, яка порушує вимоги ч.5 ст.20, ч. 1 ст.96 Земельного кодексу України, пунктів 5.1, 5.2, 5.3, 8.1, 1 1.4 укладеного договору оренди землі.

Крім того, прокурор вважає за необхідне змінити нормативну грошову оцінку земельних ділянок, якими користується відповідач у відповідності до умов договору оренди землі від 28.12.2011 з урахуванням загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель, яка є обов`язковою для нарахування орендної плати та яка затверджена наказом Мінагрополітики України №552 від 16.11.2018.

При цьому, у позові прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави не тільки порушенням умов договору оренди землі, але й акцентує увагу на негативних наслідках від протиправних дій відповідача, оскільки використання відповідачем земельних ділянок ріллі не за передбаченим договором видом використання призводить до втрати з боку держави контролю над процесами оренди земельних угідь, а незаконне розорення земельних ділянок пасовищ спричиняє погіршення якості ґрунтів, виснаження земель, недоотримання орендної плати.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.11.2019 в задоволенні позову відмовлено з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про існування спору між сторонами договору оренди землі щодо його положень, обраний прокурором спосіб захисту не відповідає вимогам ст.16 ЦК України у зв`язку з тим, що він не відповідає змісту порушеного права позивача та характеру правопорушення. При цьому судом зазначено, що за існування обставин протиправної поведінки сторони договору, про які йдеться в позові прокурора, внаслідок якої завдається шкоди інтересам держави в сфері земельних відносин, належним способом захисту цих інтересів для прокурора є, зокрема, стягнення збитків, визнання недійсним договору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Заступник прокурора Миколаївської області звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, на думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на той факт, що саме діями відповідача по використанню земельних ділянок не за видом їх використання заподіяно безпосередню шкоду інтересам держави у земельній сфері і прокурором цілком правомірно у спірних правовідносинах обрано позивачів, що відповідає нормам закону та не свідчить про те, що прокурор захищає окремо визначений орган у правовідносинах щодо укладення, зміни або розірвання договору.

Крім того, за твердженням апелянта судом першої інстанції всупереч вимог ст.ст. 2,236,237 ГПК України, ст.ст. 16,651 ЦК України не звернуто належної уваги на той факт, що звертаючись до суду із відповідним позовом прокурором обрано ефективний спосіб захисту порушених інтересів держави, який визначений законом.

ГО Спілка власників корів Степовичка надала відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Баштанської районної державної адміністрації №464-р від 19.07.2006 надано ГО Спілка власників корів Степовичка дозвіл на виконання робіт із землеустрою по передачі в оренду земельних ділянок для вирощування кормів, сінокосіння та випасання худоби (громадське пасовище) орієнтовною площею 400,0 га, які знаходяться на території Христофорівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

Згідно із затвердженим проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок в довгострокову оренду (м.Миколаїв, 2008) (вихідної земельно-кадастрової інформації, пояснювальної записки інженера, висновків Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області, головного архітектора Баштанського району, Відділу Держкомзему у Баштанському районі про погодження проекту землеустрою) ГО Спілка власників корів Степовичка в оренду відводяться земельні ділянки загальною площею 400,0 га із земель державної власності, не наданих у власність та користування, для сінокосіння та випасання худоби, вирощування кормів.

Розпорядженням Баштанської районної державної адміністрації №418-р від 15.10.2010 затверджено проект із землеустрою та передано в оренду строком на 50 років ГО Спілка власників корів Степовичка земельні ділянки із земель державної власності загальною площею 400.00 га для сінокосіння та випасання худоби.

На підставі вказаного розпорядження 28.12.2011 Баштанською районною державною адміністрацією з ГО СВК Степовичка укладено договір оренди землі щодо надання в строкове платне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 400,00 га для сінокосіння та випасання худоби (з кадастровими номерами :01:000:0653, :01:000:0654, :01:000:0655, :01:000:0656, :02:000:0395, :02:000:0396, :02:000:0397, :02:000:0398, :02:000:0399, :02:000:0400, :02:000:0442, :02:000:0443, :02:000:0444, :02:000:0445, :02:000:0446, :02:000:0447) строком на 50 років.

Договір оренди землі зареєстрований у відділі Держкомзему у Баштанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2012 за №3309-03324.

Згідно пунктів 1.1, 2.1, 2.4, 5.1 даного договору, в оренду передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 400,0 га, з них 292,29 га пасовищ та 107,70 га - ріллі, які не мають недоліків, які можуть перешкоджати їх ефективному використанню для сінокосіння та випасання худоби.

Пунктом 5.1 даного договору визначено, що в оренду передаються земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби.

Відповідно до пункту 5.2 цього договору, цільове призначення земельних ділянок - землі сільськогосподарського призначення. Земельні ділянки повинні використовуватися орендарем виключно для сінокосіння, вирощування багаторічних трав та випасання худоби. Не допускається розорювання земельних ділянок для вирощування зернових та просапних сільськогосподарських культур.

Згідно пункту 11.4 договору, орендар зобов`язаний виконувати встановлені щодо земельних ділянок обмеження в обсязі передбаченому законом та цим договором, виконувати режим природоохоронного використання земель, використовувати земельні ділянки тільки за цільовим призначенням.

В свою чергу, пунктом 11.1 договору, визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельних ділянок за цільовим призначенням згідно з цим договором.

Пунктом 8.3 договору обумовлено, що на орендованих земельних ділянках встановлено обмеження (обтяження) на використання земельних ділянках, які викладені в пункті 5.2 договору.

В п.12.3 договору, серед інших підстав припинення договору оренди передбачене допущення орендарем порушень, зазначених у п. 11.4 договору (не дотримання обмежень) та використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Підставою звернення прокурора до суду із відповідним позовом стало порушення ГО «Спілка власників корів «Степовичка» умов договору оренди землі, використання відповідачем деяких орендованих земельних ділянки не за цільовим призначенням та невжиття у зв`язку з означеним орендодавцем та розпорядником цих земельних ділянок заходів щодо їх повернення, а також прокурор зазначає про необхідність внесення змін до договору оренди щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок у зв`язку з її зміною.

Звертаючись до суду із цим позовом, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді та визначив у чому саме полягає порушення інтересів держави, а також прокурором виконано вимоги і дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», зокрема направлено лист 06.02.2019 № (15-35) 938 вих.-19 Баштанській районній державній адміністрації та Баштанській міській раді, в якому повідомлено про правопорушення та надано останнім можливість відреагувати на відповідне порушення інтересів держави, на що Виконавчий комітет Баштанської міської ради відповів, що не звертається до суду із відповідним позовом через відсутність у місцевому бюджеті грошових коштів для сплати судового збору.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що на підставі ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад сесією Баштанської міської ради прийнято рішення №2 від 09.09.2016 про створення Баштанської об`єднаної територіальної громади, яка об`єднала окремі територіальні громади Капітанського району, у тому числі Христофорівську територіальну громаду у складі села Христофорівка.

Пунктом 4 цього рішення встановлено, що Баштанська об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися.

Рішенням Баштанської міської ради №37 від 12.07.2018 у комунальну власність Баштанської об`єднаної територіальної громади прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок, підписаного між Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області та Баштанською міською радою від 06.06.2018, у тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0656, :02:000:0395, :02:000:0396, :02:000:0397, :02:000:0398, :02:000:0399.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вищевказані земельні ділянки 29.10.2018 та 30.10.2018 зареєстровано право комунальної власності, власником зазначено Баштанську міську раду.

Таким чином, права та обов`язки орендодавця за договором оренди від 28.12.2011 відповідно до ч.4ст 32 Закону України «Про оренду землі» перейшли від Баштанської районної державної адміністрації до Баштанської міської ради, яка на час розгляду справи є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, отже позов прокурору в частині захисту прав держави в особі Баштанської районної державної адміністрації не може бути задоволеним.

Що ж стосується вимоги прокурора про повернення спірних земельних ділянок Баштанській міській раді, то колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до положень статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Законом України "Про оренду землі".

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки зокрема за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Колегія суддів враховує, що Земельним кодексом України в статті 19 закріплено, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 22 Земельного кодексу України встановлено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Як свідчать матеріали справи спірні земельні ділянки за своїм цільовим призначенням належить до земель сільськогосподарського призначення, передані відповідачу для сінокосіння та випасання худоби, а отже не можуть бути використані відповідачем для посіву пшениці або будь-якої іншої культури, оскільки вказана земельна ділянка повинна використовуватися виключно в межах визначених договором, законом та кадастрової документації, а саме як пасовища.

Водночас, за результатами перевірок у червні 2017-2018 державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області встановлено, що одна із орендованих відповідачем земельних ділянок розорена та на ній вирощується зернова культура ячмінь, про що були складені відповідні акти перевірки земельної ділянки від 23.06.2017 та від 06.06.2017( а.с. 170, 173).

Окрім того, у ході комісійного обстеження у листопаді 2018 за участю представника відповідача та Христофорського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради орендованих відповідачем земельних ділянок встановлено, що земельні ділянки зокрема з кадастровим номером :01:000:0656 площею 94,8644 га, з кадастровим номером :02:000:0395 площею 12,85 га, з кадастровим номером :02:000:0396 площею 3,60 га, з кадастровим номером :02:000:0397 площею 12,38 га, з кадастровим номером :02:000:0398 площею 10,32 га, з кадастровим номером :02:000:0399 площею 7,96 га задисковані та засіяні зерновими культурами (а.с. 174)

При цьому факт використання спірних земельних ділянок не за цільовим призначенням відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, всупереч вимог чинного законодавства та умов Договору оренди землі, відповідач використовував орендовані земельні ділянки для вирощування сільськогосподарських культур, а не як пасовище.

Законом України «Про охорону земель» в статті 36 закріплено, що охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, а також обмеження їх вилучення (викупу) для несільськогосподарських потреб.

При цьому статтею 35 цього Закону передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані:

дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України;

проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів;

підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо;

дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів;

забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку;

забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

За змістом статті 37 Закону України «Про охорону земель» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необґрунтовано інтенсивного використання земель.

При цьому суд враховує, що необхідність дотримання обмежень щодо розорювання земель, а також створення, збереження та відновлення сіножатей та пасовищ передбачена відповідно до науково обґрунтованих показників з урахуванням регіональних особливостей та природно-кліматичних умов, передбачена Законами України "Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2020 року", Концепцією національної екологічної політики України на період до 2020 року, схваленою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 № 880-р, Стратегією удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413, Національним планом дій щодо боротьби з деградацією земель та опустелюванням, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 271-р.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що діяльність відповідача щодо розорювання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які за своїми характеристиками відносяться до пасовищ, є такою, що порушує встановлені законодавством та договором вимоги використання спірних земельних ділянок, а отже, вважає вимоги прокурора щодо повернення частини спірних земельних ділянок їх розпоряднику Баштанській міській раді шляхом внесення змін в договір стосовно переліку орендованих ділянок обгрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що норми чинного законодавства та договір безпосередньо містять умови, які регламентують можливість зміни умов договору у судовому порядку у випадку порушення відповідачем умов договору, яка за своє природою є фактично ефективним способом відновлення порушеного права. Крім того, лише частина орендованих відповідачем земельних ділянок використовується відповідачем не за цільовим призначенням, а відтак розірвання договору призведе до припинення користування відповідачем земельними ділянками, які використовуються ним правомірно, що порушить права останнього, а тому цілком обґрунтованою та правомірною є вимога прокурора саме про внесення змін у п.2.1 договору оренди землі від 28.12.2011, яким визначено об`єкт оренди з залишенням в ньому переліку земельних ділянок, щодо яких відповідачем не було порушено вимог про їх цільове використання, зобов`язавши ГО Спілка власників корів Степовичка повернути у розпорядження Баштанської міської ради земельні ділянки загальною площею 141,9744 га, вартістю 2410247,48 грн., зокрема з кадастровим номером :01:000:0656 площею 94,8644 га, з кадастровим номером :02:000:0395 площею 12,85 га, з кадастровим номером :02:000:0396 площею 3,60 га, з кадастровим номером :02:000:0397 площею 12,38 га, з кадастровим номером :02:000:0398 площею 10,32 га, з кадастровим номером :02:000:0399 площею 7,96 га, у зв`язку з чим позов прокурора у відповідній частині підлягає задоволенню.

Що ж стосується вимоги прокурора про внесення змін до п. 2.3 та 4.2 договору оренди землі щодо визначення нового розміру нормативної грошової оцінки з урахуванням загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель, затвердженої наказом Мінагрополітики України №552 від 16.11.2018 та збільшення з огляду на зазначене розміру орендної плати, то вона не підлягає задоволенню, оскільки умовами договору оренди землі від 28.12.2011, а саме п. 4.4, сторони передбачили, що збільшення розміру орендної плати внаслідок збільшення у встановленому порядку нормативної грошової оцінки земель у зв`язку з її щорічною індексацією не потребує укладення додаткової письмової угоди, отже підстави для внесення відповідних змін у спірний договір взагалі відсутні, оскільки такі зміни відбуваються автоматично з прийняттям нової нормативної грошової оцінки орендованих земель.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Заступника прокурора Миколаївської області підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.11.2019 у справі №915/1643/19 слід частково скасувати, виклавши резолютивну частину у новій редакції.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати сторін зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

І.Апеляційну скаргу Заступника прокурора Миколаївської області задовольнити частково, рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.11.2019 у справі №915/1643/19 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області задовольнити частково.

Внести зміни до договору оренди землі від 28.12.2011, укладеного між Баштанською районною державною адміністрацією та ГО Спілка власників корів Степовичка, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Баштанському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2012 за №3309-03324, де пункт 2.1 викласти в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 258,04 га, з них пасовищ - 258,04 га (відповідно з планом договору оренди кадастровий номер земельних ділянок :01:000:0653, :01:000:0654, :01:000:0655, :02:000:0400, :02:000:0442, :02:000:0443, :02:000:0444, :02:000:0445, :02:000:0446, :02:000:0447)».

2.Зобов`язати Громадську організацію Спілка власників корів Спілка власників корів Степовичка () повернути у розпорядження Баштанської міської ради земельні ділянки загальною площею 141,9744 га, вартістю 2410247,48 грн., зокрема з кадастровим номером :01:000:0656 площею 94,8644 га, з кадастровим номером :02:000:0395 площею 12,85 га, з кадастровим номером :02:000:0396 площею 3,60 га, з кадастровим номером :02:000:0397 площею 12,38 га, з кадастровим номером :02:000:0398 площею 10,32 га, з кадастровим номером :02:000:0399 площею 7,96 га, які знаходяться за межами населеного пункту на території Христофорівського територіального органу виконавчого комітету Баштанської міської ради Миколаївської області (раніше - Христофорівської сільської ради Баштанського району).

3.Стягнути з Громадської організації Спілка власників корів Степовичка на користь Прокуратури Миколаївської області 85313,88грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В решті позову відмовити.»

ІІ. Стягнути з Громадської організації Спілка власників корів Степовичка на користь Прокуратури Миколаївської області 127 970,82грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази з зазначенням повних реквізитів сторін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.10.2020 о 17.00.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва

Суддя А.І. Ярош