ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. Справа№ 920/1159/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради

на рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2020 (повний текст складено 03.08.2020)

у справі № 920/1159/19 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради

до Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізичної особи-підприємця Мельник Ігоря Валентиновича

про стягнення 29655,07грн.

В С Т А Н О В И В :

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради звернувся з позовом до Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО" про стягнення 25578,74грн. заборгованості з орендної плати та 4076,33грн. пені.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради зазначив про невиконання Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" зобов`язань за договором оренди нерухомого майна УМКВ-0248 від 08.04.2009 в частині сплати грошових коштів за користування орендованим майном.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 у справі №920/1159/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 по справі №920/1159/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, стягнути з Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО" (код 21516771) заборгованість з орендної плати в розмірі 25578,74 грн.; 1921грн витрат на судовий збір за подачу позовної заяви та 2881,50грн. на судовий збір за подання апеляційної скарги.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 530, 610, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 285 Господарського кодексу України, ч.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції що діяла на момент укладання договору суборенди).

Так, скаржник зазначає, що пунктом. 4.4. Договору суборенди визначено, що орендна плата з урахуванням ПДВ спрямовується суборендарем на рахунок міського бюджету. ПДВ нараховується Орендодавцем (Апелянтом) і сплачується Суборендарем незалежно від того чи є Суборендар платником ПДВ чи ні, згідно з рахунком наданим Орендодавцем. Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Зазначені норми кореспондуються з нормою ст. 327 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Крім цього, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради зазначає, що отримання відповідачем у позивача рахунків для сплати орендної плати, а також сплата вказаних рахунків безпосередньо до міського бюджету є беззаперечним фактом, що підтверджує наявність договірних зобов`язань між відповідачем та позивачем. Відтак, скаржник зазначає, що хоча він не є безпосередньо стороною договору суборенди нерухомого комунального майна від 01.07.2015, проте умовами Договору суборенди встановлено права і обов`язки саме для позивача та відповідача. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано обставини справи, це призвело до хибних висновків про те, що матеріали справи не містять жодних правочинів, які б встановлювали правовідносини між Апелянтом (Позивачем) та Відповідачем, чим також судом першої інстанції порушено норму ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 апеляційну скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради у справі №920/1159/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 22.07.2020 по справі №920/1159/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06 жовтня 2020 року об 11 год. 30 хв. в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул.Шолуденка, 1- А, зал судових засідань № 6.

30.09.2020 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надійшло клопотання від 29.09.2020 №716/20юр. (вх. №09.1-21/1918/20 від 30.09.2020) підписане за допомогою електронного цифрового підпису про слухання справи в режимі відео конференції в приміщенні господарського суду Сумської області, який знаходиться за адресою: 40011, м. Суми, проспект Шевченка, 18/1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2020 у справі №920/1159/19 відмовлено Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради в задоволенні клопотання про проведення судового засідання 06.10.2020 в режимі відео конференції, оскільки відповідно до витягу з веб-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" (скріншот) на 06.10.2020 об 11 год. 30 хв. в господарському суді Сумської області в режимі відеоконференції будуть розглядатися інші справи, тому технічна можливість проведення судового засідання в режимі відео конференції саме 06.10.2020 об 11 год. 30 хв. відсутня.

02.10.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надійшло клопотання від 29.09.2020 №716/20юр. (вх. №09.1-21/1918/20 від 02.10.2020), направлене поштою, яке є аналогічним за змістом з попереднім клопотанням про слухання справи в режимі відео конференції в приміщенні господарського суду Сумської області, який знаходиться за адресою: 40011, м. Суми, проспект Шевченка, 18/1.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

08.04.2009 між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (надалі - Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем (надалі - Орендар, третя особа) укладено договір оренди нерухомого майна УМКВ-0248 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування (в оренду) на умовах визначених цим Договором, нежитлове приміщення у будинку за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13 площею 24.2 кв. метрів (надалі - Приміщення, Об`єкт оренди), право на оренду якого Орендар набув на підставі наказу Орендодавця від 20.03.2009 р. № 72/01-13. Майно передається в оренду з метою: для розміщення аптечного кіоску.

Відповідно до п. 3.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Об`єктом оренди з моменту підписання акту приймання-передачі Об`єкта оренди, що є додатком № 2 до Договору, а також реєстрації договору оренди Орендодавцем. Строк дії договору з 08.04.2009 до 08.03.2012 (п. 10.1 Договору), який був продовжений з 01.04.2015 р. до 01.04.2016 відповідно до укладеної сторонами Зміни № 5 від 01.04.2015 до Договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0248 від 08.04.2009

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що об`єкт оренди вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Приймання-передача об`єкта оренди позивачем підтверджується актом укладеним між сторонами Договору 08.12.2017 р.

Відповідно до витягу з Рішення Сумської міської ради від 04.05.2016 №735-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27 січня 2016 року 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» утворено Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та реорганізовано управління майна комунальної власності Сумської міської ради шляхом приєднання до новоствореного Департаменту.

Відповідно до п. 1.8 Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 05.06.2019 р. № 5111-МР, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради є правонаступником Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, а відтак Позивачем та Орендодавцем за Договором оренди нерухомого майна УМКВ-0248 від 08.04.2009.

Відповідно до п. п. 4.1. - 4.4. Договору, Орендна плата за Об`єкт оренди розраховується на підставі діючої Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Базова ставка орендної плати встановлюється відповідним рішенням Сумської міської ради. Нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди. Орендна плата за орендований Об`єкт сплачується Орендарем щомісячно в строк до 15 числа кожного наступного місяця. Орендна плата з урахуванням ПДВ спрямовується Орендарем на рахунок міського бюджету: 0002 ГУДКУ в Сумській області, МФО 837013, код отримувача 23636315, код платежу 22080401 ПДВ нараховується Орендодавцем і сплачується Орендарем незалежно від того чи є Орендар платником ПДВ чи ні згідно рахунку-фактури отриманого в Орендодавця.

08.12.2017 між Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем, укладено угоду про розірвання договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0248 від 08.04.2009, відповідно до якої сторони погодили розірвати договір оренди нерухомого майна №УМКВ-0248 від 08.04.2009 та вважати його розірваним з моменту передачі приміщення за актом приймання-передачі (п. п. 1, 2 Угоди).

08.12.2017 сторонами підписано Акт приймання-передачі приміщень (з оренди).

Таким чином, Договір оренди нерухомого майна №УМКВ-0248 від 08.04.2009, укладений між Фізичною особою - підприємцем Мельником І.В. та Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (правонаступником якого є позивач - Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради), є розірваним з 08.12.2017 р.

01.07.2015, в період дії Договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0248 від 08.04.2009, між Фізичною особою-підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем та Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" (суборендар, відповідач) укладено договір суборенди нерухомого майна, за умовами якого Фізична особа-підприємець Мельник Ігор Валентинович передав, а Приватне мале підприємство "Аптека КіАВО" прийняло у строкове платне користування (в суборенду) на умовах, визначених Договором, нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13 площею 24.2 кв. метрів, яке знаходиться в строковому платному користуванні Орендаря на підставі договору оренди №УМКВ-0248 від 08.04.2009р. Нерухоме майно передано в суборенду з дозволу управління майна комунальної власності Сумської міської ради для розміщення аптечного пункту (п. 1.1. Договору суборенди).

Згідно з п. п. 4.1, 4.2. Договору суборенди, орендна плата за Об`єкт суборенди розраховується на підставі діючої Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Базова ставка орендної плати встановлюється відповідним рішенням Сумської міської ради. Нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди.

За умовами п. п. 4.3., 4.4. Договору суборенди, орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15 числа місяця, який слідує за звітним, з урахуванням ПДВ. Орендна плата з урахуванням ПДВ спрямовується Суборендарем на рахунок міського бюджету: 0002 ГУДКСУ в Сумській області, МФО 837013, код отримувача 37970593, код платежу 22080401. ПДВ нараховується Орендодавцем і сплачується Суборендарем незалежно від того, чи є Суборендар платником ПДВ чи ні, згідно рахунку, наданого Орендодавцем.

01.07.2015 між Фізичною особою-підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем та Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" підписано Акт прийняття-передачі нерухомого майна в суборенду.

08.12.2017 між Фізичною особою-підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем та Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" укладено Угоду про розірвання договору суборенди нерухомого майна від 01.07.2015р., за умовами якої сторони погодили розірвати договір суборенди нерухомого майна від 01.07.2015 р. та вважати його розірваним з моменту передачі приміщення за актом приймання-передачі (п. п. 1, 2 Угоди).

08.12.2017 між Фізичною особою-підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем та Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" підписано Акт приймання-передачі приміщень (з суборенди).

Договір суборенди нерухомого майна від 01.07.2015 р., укладений між Фізичною особою-підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем та Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" є розірваним з 08.12.2017 р.

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вважає, що Приватне мале підприємство "Аптека КіАВО" неналежним чином виконувало обов`язки щодо користування орендованим нерухомим приміщенням, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради за користування нерухомим майном, яке розташовано за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13 площею 24.2 кв.м., за період з 01.10.2017 р. по 31.12.2017 р. в загальному розмірі 25 578,74 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради просить стягнути з Приватного малого підприємства "Аптека КіАВО" заборгованість в розмірі 25 578,74 грн. та 4 076,33 грн. пені за прострочення сплати орендних платежів.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Статтею 527 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 774 Цивільного кодексу України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ст. 761 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст. 774 ЦК України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України.

Суд першої інстанції, пославшись на вищевказані приписи чинного законодавства, врахував відсутність між Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" укладених договорів, відсутність зобов`язань Приватного підприємства «Аптека КіАВО» перед Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради щодо оплати грошових коштів, відсутність права пред`явлення Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради претензій щодо оплати за орендоване нерухоме майно, ненадання сторонами доказів щодо підтвердження наявності правовідносин між позивачем та відповідачем та відсутність в матеріалах справи доказів щодо їх наявності, врахував факт укладеного договору суборенди між Фізичною особою - підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем та Приватним малим підприємством "Аптека КіАВО" та відповідно наявні правовідносини між ними щодо орендованого нерухомого майна, відсутність порушень у діях відповідача прав позивача, за захистом яких позивач може звернутись до суду, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів в розмірі 29655,07грн., за користування нерухомим майном, яке було отримано відповідачем за договором суборенди від 01.07.2015 укладеним з третьою особою - ФОП Мельником І.В., з яких 25578,74грн. заборгованості з орендної плати та 4076,33грн. пені.

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що матеріали справи не містять, а позивачем, в свою чергу, не надано суду належних, допустимих та достовірних письмових доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження укладеного договору між позивачем та відповідачем. При цьому, судом першої інстанції правильно зазначено, що хоча умови договору суборенди, який укладений між відповідачем та ФОП Мельником І.В погоджено з позивачем, позивач не є стороною договору суборенди.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності укладеного договору між позивачем та відповідачем, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про неможливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за користування нерухомим майном, яке отримано відповідачем за договором суборенди від 01.07.2015 укладеним з третьою особою - Фізичною особою - підприємцем Мельником Ігорем Валентиновичем, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04 ) зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v.Finland),N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Колегія суддів, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених позивачем в апеляційній скарзі.

Доводи Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради викладені, в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 у справі № 920/1159/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 у справі № 920/1159/19 слід залишити без змін.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 у справі № 920/1159/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

3. Матеріали справи № 920/1159/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.10.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська