ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Справа № 915/1005/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі судового засідання Коновалової Є.С.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, 39/1; ідентифікаційний код 42129888)

до відповідача: Комунального підприємства "Дорога" (54056, м. Миколаїв, вул.Новозаводська, буд. 7, ідентифікаційний код 32333053)

про: стягнення 33439,91 грн.

В С Т А Н О В И В:

22.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 03/13-750 від 20.07.2020 (вх. № 8948/20), в якій просить стягнути з Комунального підприємства "Дорога" 33439,91 грн. заборгованості по активній електроенергії за договором про постачання електричної енергії № 44/92 від 01.12.2018, яка складається з: 31068,50 грн. - боргу за активну електроенергію, 1926,03 грн. - пені, 124,27 грн. - інфляційних втрат, 321,11 грн. - 3 % річних, а також судового збору в сумі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 27.07.2020 вказану позовну заяву залишено без руху. Встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

07.08.2020 до суду від позивача надійшло клопотання № 03/13-841 від 06.08.2020 (вх. № 9695/20), подане на виконання ухвали суду від 27.07.2020 про усунення недоліків позовної заяви, до якого додано уточнену позовну заяву № 03/13-822 від 06.08.2020 (вх. № 9696/20) з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 12.08.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд справи по суті призначено на 10.09.2020 о 15:00; встановлено для учасників справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило.

Ухвалою суду від 10.09.2020, яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи на 08.10.2020 о 10:00.

Ухвалою суду від 11.09.2020 учасників справи повідомлено про дату, час та місце проведення наступного судового засідання.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Так, ухвалою суду від 12.08.2020 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, оформлений у відповідності до вимог ст. 165 ГПК України, з доданням до нього: доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Копія вказаної ухвали, яку направлено на адресу місцезнаходження відповідача, 20.08.2020 була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 672).

Проте, копію ухвали суду від 27.07.2020 про залишення позовної заяви без руху відповідач отримав 20.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 714).

Судом перевірено відомості щодо адреси місцезнаходження відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що процесуальний документ надіслано зазначеній юридичній особі в порядку, визначеному чинним процесуальним законодавством.

За правилами п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням наведеного слід вважати, що днем вручення відповідачу копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.08.2020 є 20.08.2020. Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву, з урахуванням вихідних днів, мав тривати до 04.09.2020 включно.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити на такому:

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з подальшими змінами і доповненнями) з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" (з подальшими змінами і доповненнями) з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)" (далі - Закон № 540-ІХ), яким розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту: "під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційного скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 731-ІХ), яким пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

При цьому, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 731-ІХ визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Разом із тим, протягом встановленого процесуального строку відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Крім того, відповідач з жодним письмовим клопотанням або заявою з процесуальних питань по справі не звертався, намірів щодо бажання оформити відзив, або надати час для цієї процесуальної дії суду не заявляв.

08.10.2020 учасники справи своїх повноважних представників в судове засідання не направили, хоча про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Так, позивач, 16.09.2020 отримав копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020 у даній справі, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 878.

Копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020 у даній справі направлена на адресу місцезнаходження відповідача 21.09.2020 була повернута відділенням поштового зв`язку за зворотною адресою з відміткою про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 886).

Отже, з урахуванням приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, слід вважати, що днем вручення відповідачу копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2020 у справі № 915/1005/20 є 21.09.2020.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, оскільки відповідач постійно та належним чином повідомлявся за юридичною адресою про час та місце розгляду справи, однак не отримував копії судових ухвал, при цьому жодних заяв або клопотань, в тому числі щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, до суду не подавав, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає відсутніми підстави для подальшого відкладення розгляду цієї справи та доходить висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 08.10.2020 за відсутності представників сторін.

При цьому, враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до змісту статей 233, 240 ГПК України, 08.10.2020 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії", з 01.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі - ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія") є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429).

01.12.2018 між ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія", як постачальником, та Комунального підприємства "Дорога" (далі - КП "Дорога"), як споживачем, був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за № 44/92 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднанням яка є додатком 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до п. 2.1 Договору за цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Відповідно до п. 3.4 Договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні.

Відповідно до п. 5.1 Договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.9 Договору розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п. 5.11 Договору якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до п. 5.12 Договору у разі виникнення у споживача заборгованості за постачання електричної енергії за цим Договором споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, які підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 5.13 Договору споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач зобов`язаний зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 13.1 Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Згідно заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, який розміщений на офіційному web-сайті ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" - www/elektropostach.mk.ua (а.с. 8), за наявності підпису споживача Договір вважається укладеним з 01.12.2018.

Відповідно до п. 2 комерційної пропозиції № 2 до Договору, розрахунки споживача за спожиту електричну енергію та терміни оплати виставлених рахунків протягом розрахункового періоду здійснюються на умовах Договору за регульованим тарифом АТ "Миколаївобленерго".

За передбаченими п. 3 комерційної пропозиції № 2 умовами постачальник до 5 числа наступного за розрахунковим місяця надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: ok.energy.mk.ua (далі - сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов`язаний підписати електронно-цифровим підписом (далі - ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, "акти приймання -передавання товарної продукції" та після цього завантажити їх на сервіс. У разі не завантаження споживачем підписаних ЕЦП документів, вони вважаються підписаними з боку споживача без зауважень.

Платіжний документ формується постачальником безкоштовно, згідно з обраною комерційною пропозицією до Договору. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах постачальника, через персональну сторінку споживача на web-сайті постачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченого Договором.

Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим, ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня формування/отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.

Якщо фактичне споживання та вартість електричної енергії виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів.

Відповідно до п. 5 комерційної пропозиції № 2 до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, постачальник (позивач) електричної енергії проводить споживачу (відповідачу) нарахування за весь час прострочення:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування;

- 3 % річних з простроченої суми.

При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Пунктом 7 комерційної пропозиції № 2 визначено, що Договір набирає чинності з дати оплати рахунка отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання споживачем заяви-приєднання до умов договору і укладається на строк до 31.12.2019, а в частині розрахунків діє до повного їх завершення. Договір вважається продовжений на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до п. 2 додатку № 10 до договору № 44/92 від 27.09.2009 споживач протягом розрахункового періоду до 10 числа поточного місяця здійснює плановий платіж у розмірі вартості 100 % заявленого обсягу споживання активної електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями. Відповідач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню.

Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня формування/отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.

Якщо фактичне споживання та вартість електричної енергії виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів.

За період грудень 2019 - травень 2020 позивач поставив відповідачу активну електроенергію в кількості 14836 кВт.год на загальну суму 40969,49 грн., а саме:

- у грудні 2019 року позивач поставив відповідачу активну електроенергію в кількості 5364 кВт.год на суму 14064,54 грн., про що складено акт про прийняття-передавання послуг від 31.12.2019 року (а.с. 23) та виставлено відповідачу рахунок № 44/92/12/1 від 02.01.2020 на суму 14064,54 грн. (а.с. 24);

- у січні 2020 року позивач поставив відповідачу активну електроенергію в кількості 2506кВт.год на суму 7156,38 грн., про що складено акт про прийняття-передавання послуг від 31.01.2020 року (а.с. 26) та виставлено відповідачу рахунок № 44/92/1/1 від 01.02.2020 року на суму 7156,38 грн. (а.с. 27);

- у лютому 2020 року позивач поставив відповідачу активну електроенергію в кількості 4862 кВт.год на суму 13884,41 грн., про що складено акт про прийняття-передавання послуг від 29.02.2020 року (а.с. 28) та виставлено відповідачу рахунок № 44/92/2/1 від 05.03.2020 року на суму 13884,41 грн. (а.с. 29);

- у березні 2020 року позивач поставив відповідачу активну електроенергію в кількості 1599 кВт.год на суму 4566,26 грн., про що складено акт про прийняття-передавання послуг від 31.03.2020 року (а.с. 30) та виставлено відповідачу рахунок № 44/92/3/1 від 01.04.2020 року на суму 4566,26 грн. (а.с. 31);

- у квітні 2020 року позивач поставив відповідачу активну електроенергію в кількості 492 кВт.год на суму 1264,49 грн., про що складено акт про прийняття-передавання послуг від 30.04.2020 року (а.с. 32) та виставлено відповідачу рахунок № 44/92/4/1 від 03.05.2020 року на суму 1264,49 грн. (а.с. 33);

- у травні 2020 року позивач поставив відповідачу активну електроенергію в кількості 13 кВт.год на суму 33,41 грн., про що складено акт про прийняття-передавання послуг від 31.05.2020 року (а.с. 34) та виставлено відповідачу рахунок № 44/92/5/1 від 09.06.2020 року на суму 33,41 грн. (а.с. 35).

Проте свої зобов`язання з оплати за поставлену електроенергію у період з грудня 2019 по травень 2020 року відповідач виконав неналежним чином, здійснивши часткову оплату за вказаний період на загальну суму 9900,99 грн., що підтверджено наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № @2PL898476 від 05.02.2020.

Оскільки відповідач (споживач) не звертався до структурного підрозділу позивача (постачальника) за отриманням відповідних рахунків згідно з п. 3 комерційної пропозиції №2, позивач надіслав рахунки відповідачу поштовим зв`язком, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 41-45).

Таким чином за відповідачем обліковується заборгованість за поставлену електроенергію у період з грудня 2019 року по травень 2020 у розмірі 31068,50 грн. (40969,49 - 9900,99), яка залишилась несплаченою.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами на підставі Договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу (далі - ГК України) має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи викладене, вимога позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 31068,50 грн. є обґрунтованою та доведеною матеріалами справи.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 1926,03 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, відповідно до п. 5.11 Договору у разі порушення споживачем (відповідачем) строків оплати за Договором постачальник (позивач) має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати.

Відповідно до п. 5 комерційної пропозиції № 2 до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, постачальник (позивач) електричної енергії проводить споживачу (відповідачу) нарахування за весь час прострочення, зокрема пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування.

У зв`язку з вищевикладеним відповідачу за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за спожиту активну електричну енергію, протягом періоду за грудень 2019 -травень 2020 року, по несвоєчасно оплаченим рахункам була нарахована пеня на загальну суму 1926,03 грн. за загальний період з 12.01.2020 року по 01.07.2020 року по кожному з рахунків:

- з 12.01.2020 по 31.01.2020 на суму заборгованості 9900,99 грн. (по рахунку №44/92/12/1 від 02.01.2020) була нарахована пеня у сумі 146,08 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ;

- з 01.02.2020 по 04.02.2020 на суму заборгованості 9900,99 гри. (по рахунку №44/92/12/1 від 02.01.2020) була нарахована пеня у сумі 23,81 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ;

- з 12.01.2020 по 31.01.2020 на суму заборгованості 4163,55 грн. (по рахунку №44/92/12/1 від 02.01.2020) була нарахована пеня у сумі 61,43 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 01.02.2020 по 13.03.2020 на суму заборгованості 4163,55 грн. (по рахунку №44/92/12/1 від 02.01.2020) була нарахована пеня у сумі 105,11 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 14.03.2020 по 24.04.2020 на суму заборгованості 4163,55 грн. (по рахунку №44/92/12/1 від 02.01.2020) була нарахована пеня у сумі 95,56 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 25.04.2020 по 12.06.2020 на суму заборгованості 4163,55 грн. (по рахунку №44/92/12/1 від 02.01.2020) була нарахована пеня у сумі 89,19 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 13.06.2020 по 01.07.2020 на суму заборгованості 4163,55 грн. (по рахунку №44/92/12/1 від 02.01.2020) була нарахована пеня у сумі 24,57 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 12.02.2020 по 13.03.2020 на суму заборгованості 7156,38 грн. (по рахунку №44/92/1/1 від 04.02.2020) була нарахована пеня у сумі 133,35 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 14.03.2020 по 24.04.2020 на суму заборгованості 7156,38 грн. (по рахунку №44/92/1/1 від 04.02.2020) була нарахована пеня у сумі 164,24 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 25.04.2020 по 12.06.2020 на суму заборгованості 7156,38 грн. (по рахунку №44/92/1/1 від 04.02.2020) була нарахована пеня у сумі 153,30 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 13.06.2020 по 01.07.2020 на суму заборгованості 7156,38 грн. (по рахунку №44/92/1/1 від 04.02.2020) була нарахована пеня у сумі 42,23 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 14.03.2020 по 24.04.2020 на суму заборгованості 13884,41 грн. (по рахунку №44/92/2/1 від 05.03.2020) була нарахована пеня у сумі 318,66 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 25.04.2020 по 12.06.2020 на суму заборгованості 13884,41 грн. (по рахунку №44/92/2/1 від 05.03.2020) була нарахована пеня у сумі 297,41 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 13.06.2020 по 01.07.2020 на суму заборгованості 13884,41 грн. (по рахунку №44/92/2/1 від 05.03.2020) була нарахована пеня у сумі 81,94 гри., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 10.04.2020 по 24.04.2020 на суму заборгованості 4566,26 грн. (по рахунку №44/92/3/1 від 02.04.2020) була нарахована пеня у сумі 37,43 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 25.04.2020 по 12.06.2020 на суму заборгованості 4566,26 грн. (по рахунку №44/92/3/1 від 02.04.2020) була нарахована пеня у сумі 97,81 гри., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 13.06.2020 по 01.07.2020 на суму заборгованості 4566,26 грн. (по рахунку №44/92/3/1 від 02.04.2020) була нарахована пеня у сумі 26,95 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 09.05.2020 по 12.06.2020 на суму заборгованості 1264,49 грн. (по рахунку №44/92/4/1 від 03.05.2020) була нарахована пеня у сумі 19.35 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 16.06.2020 по 01.07.2020 на суму заборгованості 1264,49 грн. (по рахунку №44/92/4/1 від 03.05.2020) була нарахована пеня у сумі 7,46 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

- з 17.06.2020 по 01.07.2020 на суму заборгованості 33,41 грн. (по рахунку № 44/92/5/1

від 09.06.2020) була нарахована пеня у сумі 0,15 грн., виходячи з подвійної ставки НБУ.

Судом здійснено перерахунок розміру пені за допомогою програми Законодавство та встановлено, що обґрунтованою сумою нарахування пені за період з 12.01.2020 року по 01.07.2020 року є 1853,66 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на що, суд відмовляє позивачу в стягненні з відповідача пені в сумі 72,37 грн.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 124,27 грн. та 3% річних у сумі 321,11 грн., слід зазначити наступне.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

Відповідно до п. 5 комерційної пропозиції № 2 до Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, постачальник (позивач) електричної енергії проводить споживачу (відповідачу) нарахування за весь час прострочення, зокрема, 3 % річних з простроченої суми. При цьому сума боргу повинна бути сплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

На підставі п. 5 комерційної пропозиції № 2 до Договору та ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.

Водночас, перевіривши розрахунки позивача в частині нарахування інфляційних втрат в розмірі 124,27 грн., які заявляє позивач, суд встановив, що нарахування позивача здійснені з допущенням помилок.

Судом встановлено, що розрахунок індексу інфляції позивачем здійснено за загальний період з грудня 2019 року по травень 2020 року.

Разом з тим, відповідно до абз. 3 п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, позивачем помилково включено до періоду, за який здійснено розрахунок інфляції, місяць в якому відповідачем мав бути здійснений платіж за договором та місяць, в якому була здійснена часткова оплата.

Судом здійснено перерахунок розміру інфляційних втрат за загальний період з березня 2020 року по травень 2020 року за допомогою програми Законодавство та встановлено, що обґрунтованою сумою інфляційних втрат за вищевказаний період до стягнення з відповідача є 535,78 грн., проте суд не виходячи за межі позовних вимог задовольняє досліджувані вимоги у межах заявленої суми - 124,27 грн.

Позивачем, також, нараховано відповідачу 3 % річних в сумі 321,11 грн. за загальний період з 12.01.2020 по 01.07.2020 по кожному рахунку окремо.

Судом здійснено перерахунок розміру 3% річних за допомогою програми Законодавство та встановлено, що обґрунтованою сумою 3% річних за загальний період з 12.01.2020 по 01.07.2020 є 322,79 грн., проте суд не виходячи за межі позовних вимог задовольняє досліджувані вимоги у межах заявленої суми - 321,11 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог (ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Дорога" (54056, м. Миколаїв, вул.Новозаводська, буд. 7, ідентифікаційний код 32333053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м.Миколаїв, вул. Погранична, 39/1; ідентифікаційний код 42129888), 31068,50 грн. - боргу за активну електроенергію на поточний рахунок № НОМЕР_1 в МОУ АТ "Ощадбанк" України, 1853,66 грн. - пені, 124,27 грн. - інфляційних втрат, 321,11 грн. - 3% річних на поточний рахунок № НОМЕР_2 в Миколаївському РУ АТ КБ Приватбанк, а також судового збору в сумі 2097,45 грн. на поточний рахунок № НОМЕР_3 в Миколаївському РУ АТ КБ Приватбанк.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано судом 13.10.2020.

Суддя В.С. Адаховська