ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020м. ДніпроСправа № 904/865/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Полевичек Д.А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСОН-ІН", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ", м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 30450,00 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Лаврищев В.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКСОН-ІН" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 30450,00 грн. та судового збору у сумі 2 102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням умов Договору оренди обладнання №А/2102 від 21.02.2019 в частині здійснення своєчасного розрахунку.

Ухвалою суду від 18.02.2020р. відкрито провадження у справі №904/865/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

05.03.2020р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

17.03.2020р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

19.03.2020р. відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому він не погоджується із позовними вимогами у повному обсязі та зазначає про порушення вимог ст.ст. 253, 254 Цивільного кодексу України при здійсненні позивачем розрахунку суми штрафних санкцій за договором, а також посилається на ст. 233 Господарського кодексу України, як на підставу зменшення розміру штрафних санкцій за договором через їх надмірний розмір порівняно із загальною сумою за укладеним між сторонами договором.

19.03.2020р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

23.03.2020р. позивачем подано відповідь на відзив у кому він не погоджується із доводами відповідача щодо порушення вимог ст.ст. 253, 254 Цивільного кодексу України при здійсненні розрахунку суми штрафних санкцій за договором, а також з посиланнями відповідача на ст. 233 Господарського кодексу України.

24.03.2020р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 24.03.2020р відкладено підготовче судове засідання на 05.05.2020р.на 12:30 год.

24.04.2020р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи

27.04.2020р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

04.06.2020р. позивачем електронною поштою подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.06.2020р. відкладено підготовче судове засідання на 16.07.2020р. на 11:00 год.

27.04.2020р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

15.07.2020р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.07.2020р. відкладено підготовче судове засідання на 08.09.2020р. на 15:00 год.

10.09.2020р. відповідачем подано заперечення у яких він наводить контррозрахунок суми штрафних санкцій за договором із дотриманням вимог ст.ст. 253, 254 Цивільного кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

16.09.2020.р представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання по справі на іншу дату.

Ухвалою господарського суду від 16.09.2020р. відкладено засідання для розгляду по суті на 23.09.2020р.

22-24.09.2020р. суддя Панна С.П. перебувала на лікарняному, через що засідання по справі №904/865/20, призначене на 23.09.2020 р. не відбулось.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2020 р. відкладено засідання для розгляду по суті 07.10.2020р. о 10:00 год..

07.10.2020 р. позивачем подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою господарського суду від 07.10.2020 р. в задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції поза межами суду відмовлено.

07.10.2020 р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Господарський суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, зважаючи на неявку представника позивача дійшов до наступного висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 26.05.2020р. по справі №1-24-7-5/297-06/7817 дійшов висновку, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Враховуючи те, що матеріали даної справи містять достатній обсяг доказів, учасники справи мали реальну можливість скористатись своїм правом на вчинення процесуальних дій, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 07.10.2020 р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019р. року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКСОН-ІН" (позивач, орендодавець) з однієї сторони,та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ"(відповідач, орендар), з другої сторони, було укладено Договір №А/2102 оренди обладнання.

Згідно п. 1.1 Договору Орендар надає Орендарю у тимчасове платне користування (оренду) обладнання, кількість, характеристики, ідентифікуючі ознаки і оціночна вартість якого вказується у додатках (специфікаціях) до цього Договору та Актах прийому-передачі обладнання в оренду.

Відповідно до п. 2.1 Договору передача обладнання в оренду здійснюється на підставі акту прийому-передачі обладнання в оренду, що підписується уповноваженими представниками Сторін.

На виконання умов Договору, 23.02.2019р. Сторонами узгоджено та підписано Специфікацію до Договору у якій зазначено про передання Орендодавцем до Орендаря обладнання у вигляді підйомної платформи TDT ZLP 630 у кількості 1 штука.

У подальшому 10.05.2019р. Сторонами узгоджено та підписано Специфікацію до Договору у якій зазначено про передання Орендодавцем до Орендаря додаткового обладнання у вигляді підйомної платформи TDT ZLP 630 у кількості 1 штука, а загалом 2 штуки.

Вказане також підтверджується Актами прийому-передачі підйомної платформи TDT ZLP 630 (люлька будівельна) в повній комплектації від 23.02.2019р. та від 10.05.2019 р..

Згідно з п. 4.1 Договору нарахування орендної плати починається з дня, зазначеного в Акті прийому-передачі обладнання і закінчується днем оформлення Акту прийому-передачі (повернення) обладнання з оренди.

Відповідно до п. 4.1.1 Договору орендар здійснює 100% попередню оплату за користування обладнанням, переданим йому в оренду, за умовами цього Договору. Нарахування орендної плати починається з дня, зазначеного в Акті прийому-передачі обладнання в оренду та закінчується днем оформлення Акту прийому-передачі (повернення) обладнання з оренди.

Положенням п. 4.1.2 Договору передбачено, що орендна плата за наступні місяці оренди (2-й і далі) сплачується Орендарем шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на п/р Орендодавця не пізніше дати (числа місяця) отримання обладнання в оренду. Тобто, якщо Орендар отримав обладнання в оренду 10 числа певного місяця, наступний платіж має бути ним внесений до 10 числа наступного місяця.

У п. 4.2.1 Договору зазначено, що розмір орендної плати становить 6700 (шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. на місяць, у тому числі ПДВ =1116,67 грн. за 1 (одну) одиницю обладнання. У разі використання (оренди) обладнання не повний місяць, розмір орендної плати за неповний місяць оренди обчислюється за формулою: орендна ставка*кількість днів оренди в поточному місяці/кількість днів у поточному місяці. При цьому, кількість днів оренди відраховується від дня підписання Акту прийому-передачі обладнання в оренду до 30 (31) числа відповідного місяця або з 1-го числа місяця до дня підписання Акту прийому-передачі (повернення) обладання з оренди. У разі зміни розміру орендної плати, сторони оформлюють додаткову угоду до цього договоруіз зазначенням нових розмірів орендної плати.

Відповідно до п. 4.2.3 Договору для належного оформлення бухгалтерської звітності, Орендодавець в останні день кожного розрахункового періоду передає на підписання Орендарю акт наданих послуг, яким засвідчується факт надання послуг з оренди обладнання за вказаний період. Орендар зобов`язаний підписати, скріпити печаткою та повернути Орендодавцю підписаний оригінал акту протягом трьох днів з дня його отримання. Сторони дійшли згоди, що у випадку не повернення (несвоєчасного повернення) підписаного акту наданих послуг за відсутності мотивованої письмової відмови, дані документи вважаються такими, що набули чинності.

За час дії договірних відносин Сторонами підписано наступні акти наданих послуг: акт №28 від 28.02.2019р., акт №46 від 31.03.2019р., акт №70 від 30.04.2019р., акт №95 від 31.05.2019р., акт №96 від 31.05.2019р., акт №120 від 30.06.2019р., акт №134 від 30.06.2019р., акт №153 від 31.07.2019р., акт №179 від 31.08.2019р., акт №211 від 30.09.2019р., акт №257 від 31.10.2019р.

При цьому, проведення щомісячних платежів Орендарем здійснювалось з порушенням встановлених у Договору строків, через що Орендодавець надсилав листи та претензії щодо погашення наявної заборгованості, а саме: лист вих. №1207 від 12.07.2019р. та претензію вих. №8001 від 08.01.2020р.

Згідно з п. 6.2 Договору у разі прострочення виконання Орендарем зобов`язання зі сплати орендної плати за наступний місяць оренда (невиконання п.4.1.2), на останнього покладається відповідальність у вигляді сплати на користь Орендодавця штрафу у розмірі 50,00 (п`ятдесят) грн. по кожній одиниці обладнання за кожен день, що обчислюється за весь період дії такого порушення зобов`язання.

До позовної заяви позивачем долучено «Детальний обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми пені» у якому позивачем здійснено розрахунок штрафних санкцій у розмірі 30450,00 грн., які він просить стягнути з відповідача.

Суд, розглянувши заявлені позивачем вимоги, зазначає на ступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що укладений сторонами Договір оренди обладнання, який за своєю правовою суттю є договором найму (оренди).

Відповідно до положень ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодекс), інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо піше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодекс)' України визначено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Крім того, згідно, з положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних під простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного .зобов`язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

У наведеному позивачем розрахунку пені допущено порушення вимог ч. 5 ст. 254 ЦК України, а саме якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Зокрема, неробочими днями були: 23 березня 2019 року та 10 серпня 2019 року, як наслідок днем закінчення строку виконання зобов`язання по договору є перший робочий день після цих дат, тобто 25 березня 2019 року та 12 серпня 2019 року відповідно.

Враховуючи викладене, обрахування пені за березень 2019 року необхідно проводити з наступної дати після 25 березня 2019 року (дати закінчення строку виконання зобов`язання по договору), а пені за серпень 2019 року необхідно проводити з наступної дати після 12 серпня 2019 року (дати закінчення строку виконання зобов`язання по договору)

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.03.20 по справі №911/961/19.

Крім того,у наведеному позивачем розрахунку допущено порушення вимог ст. 253 ЦК України, а саме по всіх періодах обрахування пені позивач здійснює розрахунок пені з урахуванням настання календарної дати (23 або 10 число) оплати орендної плати на умовах п. 4.1.2 Договору.

Разом з тим, суд вважає, що вірними є дані контррозрахунку пені відповідача, де обрахунок пені починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, як це передбачено ст. 253 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.19 по справі №911/100/18.

Суд також не може погодитись із застосованою позивачем ставкою пені, оскільки ЗУ «Про відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» у ст. 1 визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а відповідно до ст.3 вказаного Закону, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини другої статті 343 ГК України, яка є спеціальною нормою, що регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.19 по справі №904/4156/18.

Враховуючи вищезазначене, судом проведено перерахунок нарахованої пені, в межах заявленого позивачем строку нарахування, та визначено що до стягнення з відповідача підлягає 3304,38 грн., із розрахунку:

за період з 26.03.2019 р. по 01.04.2019 р. із сумою заборгованості 6700,00 грн. у розмірі 39,65 грн.,

за період з 24.04.2019 р. по 07.05.2019 р. із сумою заборгованості 6700,00 грн. у розмірі 83,89 грн.,

за період з 24.05.2019 р. по 11.06.2019 р. із сумою заборгованості 6700,00 грн. у розмірі 115,65 грн.,

за період з 11.06.2019 р. по 04.07.2019 р. із сумою заборгованості 13400,00 грн. у розмірі 295,53 грн.,

за період з 05.07.2019 р. по 07.08.2019 р. із сумою заборгованості 3400,00 грн. у розмірі 105,82 грн.,

за період з 11.07.2019 р. по 07.08.2019 р. із сумою заборгованості 13400,00 грн. у розмірі 339,95 грн.,

за період з 13.08.2019 р. по 30.08.2019 р. із сумою заборгованості13400,00 грн. у розмірі 212,20 грн.,

за період з 11.09.2019 р. по 27.11.2019 р. із сумою заборгованості 13400,00 грн. у розмірі 908,63 грн.,

за період з 11.10.2019 р. по 30.01.2020 р. із сумою заборгованості 13400,00 грн. у розмірі 1203,06 грн., при застосуванні у розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у зазначений період.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України та часткового задоволення позовних вимог, судовий збір у сумі 228,10 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Керуючись статтями 74,76-80,129,236-242,252 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ"(49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд 47, офіс 107, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСОН-ІН" (04073, м. Київ, прос. С. Бандери, 21, ) 3304,38 грн. (три тисячі триста чотири грн. 38 коп.)пені та 228,10 грн. (двісті двадцять вісім грн. 10 коп.) судового збору.

3. В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне рішення складено 12.10.2020

Суддя С.П. Панна