ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2274/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Заступника Керівника Харківської місцевої прокуратури № 3, 61075, м. Харків, пр. Індустріальний, 40, в інтересах держави в особі Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ;

до Акціонерного товариства Скай Банк, 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 76/2, ;

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1986266,71грн.

за участі представників учасників справи:

прокурора - Клейн Л.В., посвідчення №051089 від 02.10.2018

позивача - не з`явився

відповідача - Богомолова О.О., ордер серія АХ №1017044 від 15.06.2020

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 звернуся до господарського суду Харківської області з позовною заявою вих. №04-21-1441-19 від 18.07.2019 (вх. №2274/19 від 18.07.2019) в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Акціонерного товариства Скай Банк про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1986266,71грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у період з 01.03.2017 по 31.05.2019 використовував земельну ділянку по вул. Плитковій 12, площею 04669га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. А-1, літ. БШ-2 і не сплачував за користування плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, які просить, на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, стягнути з АТ Скай Банк" як безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в загальному розмірі 1986266,71грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2274/19, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 26.12.2019 о 12:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.12.2019 зупинено провадження у справі № 922/2274/19 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 912/2385/18.

26.05.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято рішення у справі №912/2385/18.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2020 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на "22" червня 2020 р. о 12:40.

19.06.2020 від відповідача надійшли пояснення з окремих питань по справі від 19.06.2020, в яких відповідач вказує на те, що дані пояснення не є відзивом, а сам відповідач відмовляється від права на подачу відзиву, однак в даних поясненнях відповідач просить відмовити в позові, та в обгрунутвання своїх заперечень вказує на необґрунтованість розрахунків позивача, а також на практику Верховного Суд у подібних правовідносинах.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2020 було встановлено, що пояснення Акціонерного товариства Скай Банк з окремих питань по справі від 19.06.2020 (вх. №13972 від 19.06.2020) за своєю правовою природою є відзивом на позов, та було повернуто відповідачу, оскільки вони відповідають вимогам встановлених ст.165 ГПК України (не надано доказів, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи).

Протокольною ухвалою від 22.07.2020 на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 05.08.2020 о 11:45.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.08.2020 перенесено підготовче засідання з 05.08.2020 на "12" серпня 2020 р. о(об) 12:15од. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 21.09.2020.

Своїм правом на подання до суду відзиву на позов відповідач не скористався, будь-яких інших заяв з процесуальних питань до суду не надав.

Протокольною ухвалою від 12.08.2020 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на "02" вересня 2020 р. о(б) 10:30 год.

Призначене на 02.09.2020 року о 10:30 год. судове засідання не відбулось у зв`язку з відпусткою судді по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.09.2020 повідомлено сторін про призначення судового зсідання по суті на "05" жовтня 2020 р. о(б) 11:15год.

У судовому засіданні 05.10.2020 прокурор заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, в обгрунтування зазначила, що відповідач з 01.03.2017 по 31.05.2019 використовує земельну ділянку площею 0,4669га по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові, без підстав, у зв`язку з чим, відповідач безпідставно зберіг у себе грошові кошти у виді орендної плати в розмірі 1986266,71грн., які прокурор просить стягнути на користь Харківської міської ради. В обгрунтування підстав для представництва інтересів держави в особі Харківської міської ради, посилається на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та зазначає, що уповноваженим органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах виступає Харківська міська рада, однак остання з часу виявлення факту порушень вимог законодавства при використанні АТ "Скай Банк" спірної землі (лютий 2017 року) до теперішнього часу не вживала заходів представницького характеру щодо стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у вигляді орендної плати та відповідні позови до АТ Скай Банк з цим предметом та з цих же підстав до суду не пред`являла, що свідчить про бездіяльність Харківської міської ради.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та вказував на їх безпідставність та необгрнутованість, зазначив, що земельна ділянка не сформована, відповідач не заперечує, що йому належать нежитлові будівлі по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові, однак зазначає, що розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1986266,71грн. є неправильним та необґрунтованим, оскільки за установленою судовою практикою база нарахування орендної плати безпосередньо витікає з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки станом на той час, за який міська рада або прокурор просять стягнути відповідні суми. Проте прокурор не надав суду доказів проведення нормативно-грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки за період з 01.03.2017 по 31.05.2019, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство "СКАЙ БАНК" зареєстроване як юридична особа 28.10.1991.

Згідно витягу з Статуту АТ "Скай Банк" (нова редакція), затвердженого Річними загальними зборами акціонерів Банку 23.04.2018 Протокол №2, погодженого Національним банком України 01.06.2018, вбачається, що Акціонерне товариство "Скай Банк" (надалі - Банк) є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Скай Банк" у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та зміною найменування з Публічного акціонерного товариства "Скай Банк" на Акціонерне товариство "Скай Банк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів Банку від 23 квітня 2018 року (Протокол № 2).

Банк зареєстровано 08 лютого 1991 року Держбанком СРСР за № 1381 та Національним банком України 28 жовтня 1991 року за № 59 у формі товариства з обмеженою відповідальністю з найменуванням Регіональний комерційний банк "Регіон-банк".

Рішенням загальних зборів акціонерів від 10 листопада 1992 року (Протокол № 1) була змінена організаційно-правова форма Банку з товариства з обмеженою відповідальністю на акціонерне товариство закритого типу на умовах правонаступництва з найменуванням Акціонерний комерційний регіональний банк "Регіон-банк", Статут якого зареєстровано Національним банком України 03 січня 1993 року за № 59.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року (Протокол № 36) змінено тип акціонерного товариства та найменування з Акціонерного комерційного регіонального банку "Регіон-Банк" на Публічне акціонерне товариство "Регіон-Банк" на умовах правонаступництва.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 21 квітня 2017 року (Протокол № 65 ) змінено найменування з Публічного акціонерного товариства "Регіон-Банк" на Публічне акціонерне товариство "Скай Банк" на умовах правонаступництва всіх прав та обов`язків.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.06.2019 №169466214 на підставі договору іпотеки №06-1-05-70/з-1 від 23.12.2010, із внесеними змінами до нього, за Публічним акціонерним товариством "Регіон-Банк" () 28.02.2017 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1», загальною площею 2313,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.06.2019 №169465661 на підставі договору іпотеки №06-1-05-70/з-1 від 23.12.2010, із внесеними змінами до нього, за Публічним акціонерним товариством "Регіон-Банк" () 28.02.2017 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «БШ-2», загальною площею 687,6 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Відповідно до листа Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16.04.2019 №922/116-19 станом на 29.12.2012 за ПАТ "Регіон-Банк" у відділі не обліковуються документи, що посвідчують право власності або право користування на земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12.

Листом №09-02/835 від 25.04.2019 АТ "Скай Банк" повідомило, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташовані нежитлова будівля літ «БШ-2», загальною площею 687,6 кв.м., та нежитлова будівля літ. «А-1», загальною площею 2313,8 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12, у АТ "Скай Банк" відсутні у зв`язку з не оформленням прав на земельну ділянку попереднім власником.

Згідно листа Східного управління ГУ ДФ у Харківській області №10427/9/20-40/58-05-18 від 02.04.2019 АТ "Скай Банк" не обліковується у Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (Індустріальний район) платником плати за землю з юридичних осіб за земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради у порядку ст. 189 Земельного кодексу України було вжито заходи самоврядного контролю за використанням земельної ділянки, за результатами яких складено Акти обстеження земельної ділянки по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові від 18.09.2018 та 25.03.2019.

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 18.09.2018 складеного головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Соколовим С.С. з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ПАТ "Регіон-Банк" () по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові з 28.02.2017 зареєстровано право власності на нежитлові будівлі літ. «А-1», загальною площею 2313,8 кв.м. та літ. «БШ-2», загальною площею 687,6 кв.м. на підставі Договору іпотеки №06-1-05-70/з-1 від 23.12.2010, Договорів про внесення змін до договору іпотеки №№1, 2, 3, 4, 5, 6. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у юридичної особи по коду зареєстровано Акціонерне товариство "Скай Банк".

АТ "Скай Банк" з 28.02.2017 використовує земельну ділянку площею 0,4669 га по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Обстеженням місцевості встановлено, що на земельній ділянці площею 0,4669га по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові розташовані нежитлові будівлі, право власності на які зареєстроване за ПАТ "Регіон-Банк". Земельна ділянка площею 0,4669га по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові використовується АТ "Скай Банк" для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,4669га.

Визначені за результатами геодезичної зйомки координати земельної ділянки оброблені та сформовані в електронному файлі у форматі «.shp» для подальшого отримання розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова даних про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 25.03.2019 складеного головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Соколовим С.С. з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові встановлено, що АТ "Скай Банк" з 28.02.2017 використовує земельну ділянку площею 0,4669 га по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Земельна ділянка площею 0,4669га по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові використовується АТ "Скай Банк" для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

Як вказує прокурор у позовній заяві, АТ "Скай Банк" у період з 01.03.2017 по 31.05.2019 не сплачено за користування земельною ділянкою площею 0,4669 га по вул. Плитковій, 12 у м. Харкові, плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у сумі 1986266,71грн., внаслідок чого зберегло у себе майно грошові кошти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17 та інш.).

Так, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" місцевою прокуратурою попередньо повідомлено Харківську міську раду про представництво інтересів держави в її особі при зверненні із позовною заявою до Господарського суду Харківської області (копія повідомлення від 15.07.2019 за №0424-1962вих19 з відміткою про отриманням позивачем).

Приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на дотримання прокурором процедури щодо представництва інтересів держави передбаченої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав для звернення прокурора з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Предметом позову у справі, є вимога позивача про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати, на підставі статей 1212-1214 ЦК України, за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщене нерухоме майно, за період 01.03.2017 по 31.05.2019.

При розгляді даного спору, суд зазначає, що, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Тобто, визначальною підставою для застосування положень статей 1212, 1214 ЦК України є той факт, що майно набуте особою без достатньої правової підстави повинно в обов`язковому порядку вибути з його володіння.

Як вбачається з матеріалів справи по вул. Плиткова, 12 у м. Харкові розташоване нерухоме майно нежитлова будівля літ «БШ-2», загальною площею 687,6 кв.м., та нежитлова будівля літ. «А-1», загальною площею 2313,8 кв.м., і згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.06.2019 №169465661 та №169466214 право власності на вказані нежитлові будівлі зареєстровано за ПАТ Регіон-Банк (правонаступником якого є АТ "Скай Банк") на підставі договору іпотеки №06-1-05-70/з-1 від 23.12.2010, із внесеними змінами до нього.

Водночас, предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога про стягнення з відповідача як власника об`єкта нерухомого майна у спірний період безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212-1214 ЦК за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщене нерухоме майно, за період з 01.03.2017 по 31.05.2019.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що для вирішення даного спору встановленню підлягають обставини, зокрема чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти об`єктом цивільних прав та обґрунтованість порядку та підстав здійснення нарахування орендної плати за користування такою.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (надалі - ЗК) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У частині 1 статті 93 ЗК встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК),

В силу статті 125 ЗК право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 3 ЗУ Про оренду землі об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів того, що земельна ділянка за адресою м. Харків, вул. Плиткова, 12, площею 0,4669 га за період, за який нараховується орендна плата, була сформована як об`єкт цивільного права, матеріали справи не містять, оскільки не надано ні доказів визначених меж земельної ділянка, ні кадастрового номера, ні інформацію про занесення її до Державного земельного кадастру.

Доводи прокурора щодо визначення меж земельної ділянки на підставі актів обстеження від 18.09.2018 та 25.03.2019, суд оцінює критично, оскільки відповідно до п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Водночас, ні вказаною інструкцією, а ні ЗК України, не передбачено визначення площі земельної ділянок згідно актів обстеження, які в якості доказів додані позивачем, у зв`язку з чим, суд вважає, що акти обстеження від 18.09.2018 та 25.03.2019 не є належними та допустимими доказами, які підтверджують розмір площі земельної ділянки, яку використовує відповідач, та її формування як об`єкт права і участь у цивільному обороті, що було б необхідним для укладення договору оренди, що ставить під обгрунтований сумів розрахунок розміру орендної плати, що збережений за її використання.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 21 ЗУ Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди .

Таким чином, суд зазначає, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 14 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Водночас, як вбачається з розрахунків позивача розміру плати за використання земельної ділянки комунальної власності, виходячи з площі земельної ділянки 4669кв.м., такий здійснений виходячи з базової вартості 1 кв. м. земель міста Харкова, з урахуванням зазначених у розрахунку коефіцієнтів та коефіцієнтів функціонального призначення, помножена на площу земельної ділянки.

Оцінюючи вказаний доказ, суд зазначає, що, відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку земель", для визначення, зокрема, розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності проводиться нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно із статтею 20 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Так, згідно пункту 1.1. Порядку впровадження нормативно грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, цей Порядок регламентує процедуру надання підприємствам, установам та організаціям міста, фізичним особам інформації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для обчислення земельного податку, орендної плати за земельні ділянки комунальної власності та здійснення цивільних цивільно-правових угод із земельними ділянками та оплати за договором суперфіцію.

Відповідно до пункту 2.2. Порядку, управління Держземагентства у м. Харкові надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з чинним законодавством. Згідно з Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 №489, за результатами нормативної грошової оцінки земель укладається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, Витягу з нормативно-грошової оцінки прокурором в порушення ст. 74 ГПК України не надано, оскільки з 01.03.2017 по 31.05.2019, земельна ділянка за адресою м. Харків, вул. Плиткова, 12, площею 0,4669га не була сформована як об`єкт права оренди, а тому приймаючи до уваги неможливість визначення площі земельної ділянки, з огляду на відсутність доказів щодо нормативної грошової оцінки необхідної для визначення розміру заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність розрахунків прокурора.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17, а також у Постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №804/2111/14 та від 31.07.2018 у справі №804/7823/14.

Щодо посилань позивача на судову практику у аналогічній справі, зокрема на Постанову Верховного Суду у справі №922/1008/15 від 30.11.2016, у справі №922/1009/15 від 07.12.2016 та у справі №922/207/15 від 12.04.2017, земельні ділянки, орендну плату за користування якими просив стягнути позивач у даних справах, в період нарахування такої були сформовані в натурі, відомості про них були внесені до Державного земельного кадастру, а наведені розрахунки здійснювались виходячи з Витягу нормативно-грошової оцінки, у зв`язку з чим, суд вважає, що зазначена судова практика стосується інших правових відносин і не може застосовуватись до випадків де земельна ділянка не сформована, як об`єкт права.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на те, що прокурором в установленому ГПК України порядку не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд вважає, що у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на Харківську місцеву прокуратуру №3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України, з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п.17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2020.

Суддя Н.А. Новікова