ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2020 р. Справа№ 910/18996/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 23.09.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.12.2019 (повний текст рішення суду складено 13.01.2020)

у справі №910/18996/16 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця";

Державне підприємство "Південна залізниця";

Державне підприємство "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України;

Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 11314857,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог - арк. справи 101-102, том № 6) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації про стягнення 11 314 857,89 грн збитків. Також у даній заяві позивач просив покласти на відповідача: витрати по сплаті судового збору в сумі 188 395,17 грн., витрати за проведення двох судових експертиз в сумі 50 000,00 грн та 99 850,00 грн, 100 000,00 грн витрат на оплату юридичних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправним непродовженням відповідачем строку дії ліцензій позивача на надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського телефонного зв`язку з використанням лише ІР-телефонії серії АБ№222866 та серії АБ222865, внаслідок чого неможливим стало надання ним відповідних послуг споживачам на підставі вказаних ліцензій з 2011 року, відповідно до укладених зі споживачами договорів, зокрема, договору №UZ/KrDSS-VTS-04.2009-ПШ09702НЮ від 30.04.2009; договору №UZ/KhDS-VTS-24.04.09-ПШ09696/НЮ від 29.04.2009; договору №UZps-VTS-03.2009-ПШ-09591/НЮ від 10.04.2009; договору №ETT-UZ-VTS-1/2009/П/Ш09666/НЮ від 23.04.2009; договору №ETT-CSS-VTS.03/2009 від 01.06.2009 договору №UZ-01.06 від 01.06.2009.

За наведених обставин, позивач вважає, що внаслідок непродовження відповідачем строку дії ліцензій, зобов`язання позивача з надання послуг за вказаними договорами припинились, а позивачем у зв`язку з цим було неотримано грошових коштів за такими договорами, які були б отримані ним у випадку продовження відповідачем строку дії ліцензій серії АБ№222866 та серії АБ222865, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача збитків у вигляді упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2017 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" упущену вигоду у розмірі 17822088,70 грн та судовий збір у розмірі 188395,17 грн В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 рішення Господарського суду міста Києва в від 20.01.2017 у справі №910/18996/16 змінено, резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: "Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" упущену вигоду у розмірі 10996196,98 грн. В іншій частині позову відмовити."

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2017 у справі № 910/18996/16 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Під час нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" 11 314.857,89 грн упущеної вигоди, 169 722,87 грн судового збору, 99 850,00 грн витрат на проведення судово-економічної експертизи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 50 000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач міг і повинен був отримати визначені доходи за шістьма договорами і тільки неправомірні дії відповідача щодо відмови у продовженні строку дії Ліцензії позивача, стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила останього можливості отримати прибуток, що спричинило понесення позивачем збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 11 314 857,89 грн (в межах заявлених позовних вимог).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/18996/16 від 19.12.2019 повністю і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Покласти понесені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації судові витрати за повторну експертизу та подання апеляційної скарги на позивача.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду першої прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

За твердженням відповідача, позивач не довів наявності повного складу деліктного правопорушення із завдання його збитків у вигляді упущеної вигоди у межах заявлених ним позовних вимог та вказаний позивачем розрахунок упущеної вигоди (збитків) є на думку відповідача теоретичним, побудованим на можливих очікуваннях і необґрунтованих припущеннях отримання певного доходу та не підтверджений достовірними і правильними доказами, у зв`язку з чим, у позові належить відмовити при ухваленні нового рішення.

Крім цього, на думку відповідача, необґрунтованим також є покладання судових витрат у справі на останнього, оскільки висновок первинної судової експертизи, виконаний судовими експертами Педь І.В. та Бойко Ю.В. ТОВ "Експертна група "ЕСенд Ді" №1041/10101 від 18.04.2018 не був використаний судом першої інстанції, у якості належного доказу у справі, а був визнаний неповним, що потягнуло проведення повторної експертизи у справі, також вартість цього висновку завищена удвічі у порівнянні із вартістю повторного висновку від 28.10.2018, що свідчить про не співмірність цих судових витрат.

Також відповідачем до суду апеляційної інстанції подані письмові пояснення, в яких позивач наголошує на тому, що постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №905/1661/18 за участю Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації було спростовано обставини існування правонаступництва останнього після Національної комісії з питань регулювання зв`язку України.

Таким чином на думку відповідача, він не є правонаступником Національної комісії з питань регулювання зв`язку України, а тому не може нести відповідальність за діяльність Національної комісії з питань регулювання зв`язку України.

Крім цього у письмових поясненнях відповідач посилається на те, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації була утворена, як юридична особа 07.12.2011, тому на думку відповідача відсутні підстави для стягнення збитків за договорами: № UZ/KrDSS- VTS- 04.2009 - ПШ09702НЮ від 30.04.2009, № UZ/KhDS - VTS - 24.04.09 - ПШ09696/НЮ від 29.04.2009, №UZps - VTS - 03.2009 - ПШ-09591/НЮ від 10.04.2009, №ETT - UZ - VTS - 1/2009/П/Ш09666/НЮ від 23.04.2009 починаючи з 01.06.2011 та за договорами №ETT-CSS-VTS.03/2009 від 01.06.2009 та №UZ-01.06 від 01.06.2009 починаючи з 01.01.2011.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В, Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 у справі №910/18996/16 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

21.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано платіжне доручення №84 від 17.02.2020 про сплату судового збору в сумі 17103,31 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 у справі №910/18996/16; призначено апеляційну скаргу до розгляду на 25.03.2020.

11.03.2020 відповідачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 розгляд апеляційної скарги призначено на 15.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 розгляд апеляційної скарги призначено на 06.05.2020.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А. з 06.05.2020 по 07.05.2020 у відпустці, судове засідання не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2020 призначено справу до розгляду на 27.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 розгляд справи відкладено до 10.06.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство "Південна залізниця" (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Червоноармійська, 7), Державне підприємство "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 5), Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця" (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6); оголошено в судовому засіданні перерву до 24.06.2020.

24.06.2020 від Державного підприємства "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 оголошено в судовому засіданні перерву до 08.07.2020.

08.07.2020 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 призначено справу до розгляду на 05.08.2020.

31.07.2020 від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення.

03.08.2020 від Державного підприємства "Південна залізниця" до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 розгляд справи відкладено до 23.09.2020.

В судове засідання, яке відбулося 23.09.2020 з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Представники третіх осіб, в судове засідання не з`явилися, про причину відсутності суду не повідомили. Оскільки явка представників третіх осіб у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення третіх осіб про місце, дату та час судового розгляду, про що свідчать долучені до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення за №№ 728, 744, 736, 710.

Колегія суддів визнала можливим здійснювати розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників третіх осіб.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" (позивач) на підставі ліцензій НКРЗ серії "АБ" №222866 та серії "АБ" №222865 від 29.12.2005 (далі - Ліцензії) здійснювало господарську діяльність в галузі телекомунікацій, зокрема, надавало послуги фіксованого міжнародного та міжміського телефонного зв`язку із застосуванням лише технології IP-телефонії.

16.06.2010 позивач звернувся до Національної комісії з питань регулювання зв`язку України із заявою про продовження строку дії Ліцензій у зв`язку з тим, що 29.12.2010, спливає строк їх дії.

24.06.2010 Національна комісія з питань регулювання зв`язку України листом № 03-2927/102 повідомила позивача, що заява щодо продовження дії ліцензій залишена без розгляду, оскільки Законом України "Про телекомунікації" та Ліцензійними умовами здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв`язку із правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку: місцевого, міжміського, міжнародного, затвердженими рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України №1789 від 10.12.2009 (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 13.01.2010 за № 19/17314) не передбачено подачу заяв, видачу ліцензій і продовження терміну дії ліцензій на надання послуг міжміського, міжнародного телефонного зв`язку з використанням лише технології ІР-телефонії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком", вважаючи неправомірними дії Національної комісії з питань регулювання зв`язку України щодо не продовження дії ліцензій, звернулось з відповідним позовом до суду.

Так, постановою Вищого адміністративного суду України від 22.03.2012 у справі №К/9991/25252/11 були скасовані рішення першої та апеляційної інстанцій, позовні вимоги задоволено частково, а саме - зобов`язано Національну комісію з питань регулювання зв`язку України розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" про продовження дії ліцензій на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій відповідно до вимог діючого законодавства.

Указом Президента України від 23.11.2011 №1065/2011 "Про ліквідацію Національної комісії з питань регулювання зв`язку України" було ліквідовано Національну комісію з питань регулювання зв`язку України.

Указом Президента України від 23.11.2011 №1067/2011 утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 №1067/2011, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації є органом державного регулювання у сфері телекомунікацій, інформатизації, користування радіочастотним ресурсом та надання послуг поштового зв`язку. У визначеній сфері Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації здійснює повноваження органу ліцензування, дозвільного органу, регуляторного органу та органу державного нагляду (контролю).

Таким чином, функції держави, які раніше виконувала Національна комісія з питань регулювання зв`язку України, виконує Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, що в свою чергу є забезпеченням принципу безперервності виконання функцій держави у сфері телекомунікацій, інформатизації, користування радіочастотним ресурсом та надання послуг поштового зв`язку.

22.04.2014 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, було прийнято рішення № 255 "Про розгляд заяв ТОВ "Євротранстелеком", яким товариству відмовлено у продовженні строку дії ліцензій серії АБ №222866 від 29.12.2005 про надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв`язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України та серії АБ №222865 від 29.12.2005 про надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв`язку з використанням лише технології IP-телефонії на всій території України.

Не погодившись із даним рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" оскаржило його в судовому порядку.

Наведені обставини встановлено у постанові Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 №К/800/6863/15 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Євротранстелеком" до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України про визнання протиправним та скасування рішення №255 від 22.04.2014 "Про розгляд заяв ТОВ "Євротранстелеком"; зобов`язання відповідача прийняти рішення про продовження строку дії ліцензій Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" серії АБ № 222866 та серії АБ № 222865 від 29.12.2005 на строк не менше ніж 15 років із оплатою 30% розміру плати за видачу відповідної ліцензії.

Так, постановою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 №К/800/6863/15 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України №255 від 22.04.2014 "Про розгляд заяв ТОВ "Євротранстелеком", зобов`язано Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України прийняти рішення про продовження строку дії ліцензій Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" серії АБ № 222866 та серії АБ № 222865 від 29.12.2005 року.

Відповідно до рішення від 28.07.2015 №392 "Про ліцензування у сфері телекомунікацій" на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 в адміністративній справі №К/800/6863/15 Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України, вирішила: продовжити ТОВ "Євротранстелеком" строк дії ліцензії серії АБ №222866 від 29.12.2005 на надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв`язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України з 29.12.2010 по 28.12.2015, продовжити ТОВ "Євротранстелеком" строк дії ліцензії серії АБ №222865 від 29.12.2005 на надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв`язку з використанням лише технології ІР-телефонії на всій території України з 29.12.2010 по 28.12.2015.

Наведені обставини встановлено у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2015, залишеній без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2016 у справі №826/16716/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальності "Євротранстелеком" до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері інформатизації України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2015 залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2016 у справі №826/16716/15, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" задовольнено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації в частині визначення розміру оплати та строку подовження дії ліцензії серії АБ №222866 від 29.12.2005 та серії АБ №222865 від 29.12.2005 на право надання послуг фіксованого міжнародного і міжміського зв`язку з використанням лише ІР-телефонії строком дії до 29.12.2010: зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації прийняти рішення про встановлення розміру оплати за подовження строку дії ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" серії АБ №222866 від 29.12.2005 та серії АБ №222865 від 29.12.2005 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2005 №773 "Про розміри та порядок зарахування плати за видачу, переоформлення, видачу дубліката, копії ліцензії на провадження діяльності у сфері телекомунікацій і продовження строку її дії" в редакції від 16.06.2004.

Наведене, на думку позивача, дає підстави для висновку про доведеність позивачем наявності у діях відповідача щодо непродовження строку дії Ліцензій протиправної поведінки, що й призвело до заявлення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди.

Під час нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" 11 314.857,89 грн упущеної вигоди, 169 722,87 грн судового збору, 99 850,00 грн витрат на проведення судово-економічної експертизи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 50 000,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

За змістом ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Водночас обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків; протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків; вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу; при цьому протиправні дії відповідача є причиною, а збитки, які виникли, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно, для прийняття рішення про повне відшкодування упущеної вигоди протиправні дії винної особи мають бути єдиною і достатньою причиною неотримання позивачем доходу, на одержання якого позивач мав реальні підстави розраховувати.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі належного виконання боржником своїх обов`язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Крім того, за правилами ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Колегією суддів встановлено, що позивачем надавались контрагентам за договорами: № UZ/KrDSS - VTS - 04.2009 - ПШ09702НЮ від 30.04.2009; № UZ/KhDS - VTS - 24.04.09 - ПШ09696/НЮ від 29.04.2009; № UZps - VTS - 03.2009 - ПШ - 09591/НЮ від 10.04.2009; № ETT - UZ - VTS - 1/2009/П/Ш09666/НЮ від 23.04.2009; № ETT - CSS - VTS.03/2009 від 01.06.2009, № UZ - 01.06 від 01.06.2009 (договори 1-6) телекомунікаційні послуги, що підтверджується копіями рахунків-фактур на оплату послуг, наданих у 2010 році, які виставлялись таким контрагентам (Державне територіально-галузеве об`єднання "Південна залізниця", Державне підприємство "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України, Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця").

При цьому, щодо вказівок у рахунках-фактурах на договір № UZps-VTS-03.2009/ПШ-09591 від 10.01.2009, позивач у поясненнях, поданих 18.01.2017, зазначив, що у даних рахунках має місце описка у даті договору, насправді позивачем виставлялись рахунки за договором № UZps-VTS-03.2009/ПШ-09591 від 10.04.2009 (Договір 3). Також, щодо рахунків-фактур за 2010 рік, виставлених за Договором 6, суд зазначає, що строк дії договору № UZ-01.06 від 01.06.2009 припинився 31.12.2009, однак після цього сторонами було укладено аналогічний договір № UZ-D110 від 01.01.2010, на підставі якого, власне, здійснювалось надання телекомунікаційних послуг, а тому вказівка у рахунках-фактурах за 2010 рік на договір № UZ-01.06 від 01.06.2009, строк дії якого сплинув, фактично свідчить про виставлення такого рахунку на підставі аналогічного чинного у цей період договору - № UZ-D110 від 01.01.2010.

Судом першої інстанції встановлено, що визначена у рахунках-фактурах за 2010 рік вартість телекомунікаційних послуг із відповідними вказівками в призначенні платежу оплачувалась споживачами таких послуг за договорами 1-6, що підтверджується наданими позивачем 15.11.2016 та 05.12.2016 банківськими виписками по рахунку. Наведене свідчить про фактичне погодження споживачами обсягу спожитих ними телекомунікаційних послуг.

Служба сигналізації та зв`язку Статутного територіально-галузевого об`єднання "Південна Залізниця" звернулась до позивача з листом від 05.05.2011, у якому зазначила, що при укладенні договорів між СТГО "Південна залізниця" та позивачем, останнім були надані копії ліцензій АБ № 222865 від 29.12.2005 та АБ № 222866 від 29.12.2005, однак відповідно до відомостей на сайті Національної комісії з питань регулювання зв`язку України, вказані ліцензії станом на 01.04.2011 мають статус не діючих, у зв`язку з чим СТГО "Південна залізниця" було направлено позивачу для розгляду та підписання додаткові угоди до договорів 1,2,3,4 та відповідні повідомлення про ліквідацію взаємоз`єднання. При цьому, у вказаному листі Статутне територіально-галузеве об`єднання "Південна Залізниця" зазначило, що після отримання позивачем ліцензій на надання послуг фіксованого міжміського, міжнародного, місцевого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, співпрацю щодо взаємного надання послуг може бути відновлено.

05.05.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" було укладено додаткову угоду № 1 до Договору 1, відповідно до якої сторони домовились викласти пункт 7.1. договору в наступній редакції: договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.05.2011 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання; пункт 7.2. договору виключити. Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" (Кременчуцька дистанція сигналізації та зв`язку) було складено повідомлення про ліквідацію взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж загального користування відповідно до Договору 1 (дата виводу точки взаємоз`єднання з експлуатації 10.01.2011, дата припинення дії договору 31.05.2011, причини розірвання договору про взаємоз`єднання - дострокове припинення дії договору за згодою сторін).

05.05.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" було укладено додаткову угоду № 1 до Договору 2, відповідно до якої сторони домовились викласти пункт 7.1. договору в наступній редакції: договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.05.2011 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання; пункт 7.2. договору виключити. Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" (Харківська дистанція сигналізації та зв`язку) було складено повідомлення про ліквідацію взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж загального користування відповідно до Договору 2 (дата виводу точки взаємоз`єднання з експлуатації 10.01.2011, дата припинення дії договору 31.05.2011, причини розірвання договору про взаємоз`єднання - дострокове припинення дії договору за згодою сторін).

05.05.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" було укладено додаткову угоду № 1 до Договору 3, відповідно до якої сторони домовились викласти пункт 5.1. договору в наступній редакції: договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.05.2011 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання; пункт 5.2. договору виключити. Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" (Полтавська дистанція сигналізації та зв`язку) було складено повідомлення про ліквідацію взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж загального користування відповідно до Договору 3 (дата виводу точки взаємоз`єднання з експлуатації 10.01.2011, дата припинення дії договору 31.05.2011, причини розірвання договору про взаємоз`єднання - дострокове припинення дії договору за згодою сторін).

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України "Про телекомунікації" (в редакції, чинній на дату припинення строку дії Ліцензій) ліцензуванню підлягають такі види діяльності у сфері телекомунікацій: 1) надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку: місцевого; міжміського; міжнародного; надання послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з правом технічного обслуговування і надання в користування каналів електрозв`язку: місцевого; міжміського; міжнародного; надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку; надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного теле- та радіомовлення, проводового радіомовлення та телемереж; надання в користування каналів електрозв`язку: місцевих; міжміських; міжнародних.

Як встановлено судом, станом на дату припинення дії Ліцензій, у позивача існували господарсько-правові відносини з відповідними контрагентами щодо надання на підставі вказаних Ліцензій телекомунікаційних послуг (які в силу ст. 42 Закону України "Про телекомунікації" є тими видами послуг, що підлягають ліцензуванню). Вказані господарські відносини існували за такими правочинами: договір № UZ/KrDSS-VTS-04.2009-ПШ09702НЮ від 30.04.2009, укладений між позивачем та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця"; договір № UZ/KhDS-VTS-24.04.09-ПШ09696/НЮ від 29.04.2009, укладений між позивачем та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця"; договір № UZps-VTS-03.2009-ПШ-09591/НЮ від 10.04.2009, укладений між позивачем та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця"; договір № ETT-UZ-VTS-1/2009/П/Ш09666/НЮ від 23.04.2009, укладений між позивачем та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця"; договір № ETT-CSS-VTS.03/2009 від 01.06.2009, укладений між позивачем та Державним підприємством "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України; договір № UZ-D110 (ПЗ/НА-10340/НЮ) від 01.01.2010, укладений між позивачем та Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця" Господарська служба.

05.05.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" було укладено додаткову угоду № 1 до Договору 4, відповідно до якої сторони домовились викласти пункт 5.1. договору в наступній редакції: договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.05.2011 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання; пункт 5.2. договору виключити. Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" (Сумська дистанція сигналізації та зв`язку) було складено повідомлення про ліквідацію взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж загального користування відповідно до Договору 4 (дата виводу точки взаємоз`єднання з експлуатації 10.01.2011, дата припинення дії договору 31.05.2011, причини розірвання договору про взаємоз`єднання - дострокове припинення дії договору за згодою сторін).

Листом від 27.12.2010 № ЦСЗ-867, адресованим позивачеві, Державне підприємство "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України зазначило про те, що з засобів масової інформації стало відомо про те, що НКРЗ України відмовило ТОВ "Євротранстелеком" у продовженні строку дії ліцензії, у зв`язку з чим просило надати відповідні пояснення, а також зазначало, що у випадку відсутності достатнього правового обґрунтування, буде змушене зупинити взаємодію в межах укладених договорів (Договору 5) про взаємоз`єднання.

Листом від 21.12.2016 № Філія ЦСЗ-29/1405 Філія "Центральна станція зв`язку" зазначила, що між ДП "Центральна станція зв`язку" та позивачем було укладено договір № ETT-CSS-VTS.03/2009 (Договір 5), в межах якого надавались телекомунікаційні послуги терміном до січня 2011 року (причина непродовження договору - ненадання позивачем підтверджуючих документів щодо продовження строку дії ліцензії) (копія листа подана позивачем 18.01.2017).

Надавши правову оцінку вказаним листам Служби сигналізації та зв`язку Статутного територіально-галузевого об`єднання "Південна Залізниця" та Державного підприємства "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України колегія суддів дійшла висновку, що єдиними причинами, за яких контрагенти позивача висловили намір щодо непродовження правовідносин, предметом яких є надання телекомунікаційних послуг за Договорами 1-5, були обставини непродовження позивачу строку дії Ліцензій.

Як відзначалось, 05.05.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" було укладено додаткові угоди № 1 до Договорів 1-4, відповідно до яких сторони домовились, що договори 1-4 набувають чинності з моменту підписання їх сторонами та діють до 31.05.2011 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання. Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" та Статутним територіально-галузевим об`єднанням "Південна Залізниця" було складено повідомлення про ліквідацію взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж загального користування відповідно до Договорів 1-4 (дата виводу точки взаємоз`єднання з експлуатації 10.01.2011, дата припинення дії договорів 31.05.2011, причини розірвання договорів про взаємоз`єднання - дострокове припинення дії договору за згодою сторін).

При цьому, суд зазначає, що жодних доказів щодо існування будь-яких інших причин непродовження строку дії договору № UZ-D110 (ПЗ/НА-10340/НЮ) від 01.01.2010 (який розглядається в сукупності з Договором 6), окрім обставин непродовження строку дії Ліцензій позивача, суду надано не було.

За змістом ст. 607 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Так, у зв`язку з неправомірною відмовою відповідача від продовження позивачу строку дії Ліцензій, виконання ним зобов`язання з надання на підставі таких ліцензій телекомунікаційних послуг, що в силу Закону України "Про телекомунікації" підлягають ліцензуванню, в тому числі за Договорами №№ 1-6, стало неможливим, а отже зобов`язання позивача в цій частині припинилось зі спливом строку дії Ліцензій.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вказівка у повідомленнях про ліквідацію взаємоз`єднання за Договорами 1-4 на те, що договір розірвано за згодою сторін, на противагу твердженням відповідача, не спростовує фактичних обставин щодо припинення зобов`язання за такими договорами, як і за Договорами 5-6, саме у зв`язку з неможливістю їх виконання позивачем у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін договору не відповідає (неправомірне непродовження відповідачем строку дії Ліцензій позивача).

При цьому, оцінивши наявні у справі докази, колегія судів дійшла висновку про наміри сторін Договорів 1-6 на тривале існування між ними правовідносин з надання телекомунікаційних послуг на підставі таких договорів, що, зокрема, підтверджується тими обставинами, що дані договори було укладено на виконання генеральної угоди про співробітництво № 589/01 від 27.01.2001 між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком", предметом якої є співробітництво сторін з будівництва і експлуатації мережі зв`язку (сукупність засобів і споруд ЄТТ, об`єднаних у єдиному технологічному процесі для забезпечення пропуску телекомунікаційного трафіка на базі волоконно-оптичних ліній зв`язку в межах земель транспорту, що встановив і використовує ЄТТ) для задоволення потреб Укрзалізниці та надання послуг зв`язку з використанням ресурсів мережі.

Так, як встановлено судом, відповідно до Доповнення № 1 від 05.07.2004 до генеральної угоди про співробітництво № 589/01, доповнено розділ 1 терміном "термін експлуатації мережі" - інтервал часу з моменту введення в експлуатацію однієї із споруд мережі до моменту припинення експлуатації всіх споруд і засобів мережі в результаті фізичного зношування, але не менше розрахункового строку служби волоконно-оптичного кабелю - 25 років.

Окрім того, у листі від 05.05.2011, адресованого позивачеві, Служба сигналізації та зв`язку Статутного територіально-галузевого об`єднання "Південна Залізниця" зазначила, що після отримання позивачем ліцензій на надання послуг фіксованого міжміського, міжнародного, місцевого телефонного зв`язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв`язку, співпрацю щодо взаємного надання послуг може бути відновлено.

За таких обставин, на основі сукупного аналізу наявних у справі доказів, з огляду на те, що зі змісту листів Служби сигналізації та зв`язку Статутного територіально-галузевого об`єднання "Південна Залізниця" від 05.05.2011, Державного підприємства "Центральна станція зв`язку" Державної адміністрації залізничного транспорту України від 27.12.2010 № ЦСЗ-867 та Філії "Центральна станція зв`язку" від 21.12.2016 № Філія ЦСЗ-29/1405, та з пояснень третьої особи (т. 5 арк. справи 107) вбачається, що єдиними причинами, за яких контрагенти позивача висловили намір щодо непродовження правовідносин, предметом яких є надання телекомунікаційних послуг за Договорами, були обставини непродовження позивачу строку дії Ліцензій, враховуючи погоджений у генеральній угоді строк експлуатації мережі - 25 років, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав вважати, що у випадку невчинення відповідачем неправомірних дій щодо відмови у продовженні строку дії Ліцензій позивача, а прийняття відповідного рішення про продовження строку їх дії, зобов`язання з надання телекомунікаційних послуг за Договорами 1-6, були б чинними, в тому числі, терміном до 28.07.2015 (дата, з якої продовжено строк дії ліцензій позивача), що, крім іншого, прямо свідчить про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 623 ЦК України (заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання).

Крім того, про вжиття кредитором означених заходів свідчать судові справи № К/9991/25252/11, № К/800/6863/15, № 826/16716/15 та поновлення отримання ним доходів від діяльності на підставі ліцензій серії АБ № 222866 та серії АБ № 222865.

Отже, на підставі наявних в матеріалах справи документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір завданих позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди становить 11.314.857,89 грн (в межах заявлених позовних вимог).

Підсумовуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками з огляду на те, що, оскільки надання телекомунікаційних послуг, що є предметом Договорів 1-6, в силу Закону України "Про телекомунікації", можливе виключно за наявності відповідної ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності, то внаслідок протиправного непродовження відповідачем строку дії Ліцензій позивача, останній не мав можливості виконувати свої зобов`язання за Договорами 1-6 з 2011 року, що спричинило понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" збитків у вигляді упущеної вигоди.

Посилання відповідача на те, що до нього не можуть бути застосовані збитки, так як він не вважає себе правонаступником Національної комісії з питань регулювання зв`язку України, колегією суддів оцінюється критично, оскільки правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Також колегія суддів зауважує на тому, що правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 Цивільного кодексу України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Таким чином доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведене вище.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 19.12.2019 у справі №910/18996/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації на рішення господарського суду міста Києва від 19.12.2019 у справі №910/18996/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 19.12.2019 у справі № 910/18996/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/18996/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.10.2020.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна