ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 Справа № 905/1094/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомДержавного підприємства «УКРРИБА»
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Донфільтр» Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях
простягнення 96 807,86 грн
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «УКРРИБА» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донфільтр» про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 92938,40 грн, 3% річних у розмірі 505,87 грн, інфляційних втрат у розмірі 665,60 грн та пені у розмірі 2697,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 06.12.2019 в частині сплати орендної плати за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.06.2020 відкрито провадження у справі №905/1094/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та залучено до участі у справі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

01.07.2020 до суду від позивача надійшли доповнення до позовної заяви, до яких позивачем долучено: банківські виписки; копію листа відповідача від 30.04.2020 «Про уточнення призначення платежу»; роздруківки актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2156 від 31.12.2019, №162 від 31.01.2020, №246 від 29.02.2020, №421 від 31.03.2020, №597 від 30.04.2020, №773 від 31.05.2020; наказ Регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях «Про перерахунок гарантійного внеску» №324 від 11.12.2019; копію рахунку-фактури №185 від 26.02.2020. Крім того, у вказаних доповненнях позивач повідомив суд про сплату відповідачем 17.06.2020 частини заборгованості у розмірі 3000,00 грн.

20.07.2020 до суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнє підтримує позовні вимоги позивача та зазначає, зокрема, про наявність у відповідача заборгованості з орендної плати і перед Державним бюджетом України у розмірі 94846,29 грн та пені у розмірі 853,46 грн.

Відповідачем відзиву на позов не подано.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Місцезнаходженням відповідача є: 87528, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Будівельників, 141 А, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.06.2020 направлялась відповідачу рекомендованими листом з повідомленням про вручення за вказаною адресою, що підтверджується матеріали справи.

Однак, 23.06.2020 відповідне поштове відправлення було повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та надійшло до суду 30.06.2020.

Судом враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України з 12.03.2020 встановлено карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

При цьому, суд зазначає, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)», яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, а саме розділ X «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 4: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Судом при винесені ухвали про відкриття провадження у справі від 15.06.2020 було враховано вказані законодавчі зміни та в п. 5 резолютивної частини встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не менше, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не менше, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 №731-IX, ч. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено наступне:

Процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короно вірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

За наведених обставин, враховуючи внесення змін до п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, необхідність забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою забезпечення реалізації процесуального права відповідача на подання відзиву на позов, суд листом від 24.07.2020 повторно направив на адресу останнього копію ухвали Господарського суду Донецької області від 15.06.2020 по справі №905/1094/20. Крім того, вказаний лист суду від 24.07.2020 з копією ухвали Господарського суду Донецької області від 15.06.2020 по справі №905/1094/20 було направлено на поштову адресу відповідача, яка була зазначена у розділі 11 «Місцезнаходження, платіжні реквізити та підписи сторін» договору оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 06.12.2019.

Лист з ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.06.2020, що направлявся на юридичну адресу відповідача, було повернуто відділенням поштового зв`язку 30.07.2020 на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Вказаний лист надійшов до суду 04.08.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.

За змістом пунктів 99-2, 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою місцезнаходження та реєстрації відповідно, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу - ухвали суду в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, Господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Лист з ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.06.2020, що направлявся на поштову адресу відповідача, яка була зазначена у розділі 11 «Місцезнаходження, платіжні реквізити та підписи сторін» договору оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 06.12.2019, було отримано відповідачем 27.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №786.

Виходячи з вищенаведеного, слід вважати, що строк на подання відзиву на позов, який був продовжений з урахуванням п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020), відповідно до приписів п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України» (в редакції Закону України №731-ІХ від 18.06.2020) закінчився 06.08.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на 15.10.2020 не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

06.12.2019 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (орендодавець, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донфільтр» (орендар, відповідач) укладено договір оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір).

За умовами з п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно, що належить до сфери управління Державного агентства рибного господарства України та перебуває на балансі ДП «Укрриба» (далі Балансоутримувач, позивач), а саме:

- гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - нагульного ставу площею 134,4997 га в тому числі водного дзеркала 112,46 га в руслі р. Унава, права притока р. Ірпінь, басейн р. Дніпро, що знаходяться за межами с. Романівна Попільнянського району, реєстровий номер 25592421.23.ААЕЖАГ854;

- гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - нагульного ставу площею 91,6335 га в тому числі водного дзеркала 80,5106 га в руслі р.Унава, права притока р.Ірпінь, басейн р.Дніпро, що знаходяться за межами с.Кошляки Попільнянського району, реєстровий номер 25592421.23.ААЕЖАГ847;

- гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми - риборозплідника площею 12,6699 га в складі: виросних ставків №№1,2,3,5, зимувального ставка №1, нерестового ставка №1, водопостачального каналу в руслі р.Унава, права притока р.Ірпінь, басейн р.Дніпро, що знаходяться за межами с. Кошляки Попільнянського району, реєстровий номер 25592421.23.ААЕЖАГ888 (далі - Майно), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.07.2019 і становить за незалежною оцінкою 1442131,00 грн без ПДВ.

Майно не підлягає передачі в суборенду.

Згідно з п. 1.2 Договору майно передається в оренду з метою риборозведення (розміщення рибних господарств).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно акту приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності від 06.12.2019 (Додаток №2 до Договору) орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв вищевказане в п. 1.1 Договору майно.

У п. 1.3 Договору сторонами визначено, що стан майна (потребує/не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту) визначається за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна.

Приймання майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 2.3 Договору передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному за Методикою оцінки.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) та за результатами конкурсу, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2019 року 54500,00 грн.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 5.3 Договору орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди.

Цей Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 06 грудня 2019 року до 04 грудня 2022 року включно (п. 10.1 Договору).

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено поняття зобов`язання та підстави його виникнення. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, у п. 3.1 Договору встановлено, що орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) та за результатами конкурсу, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2019 року 54500,00 грн.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди грудень 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за жовтень, листопад, грудень 2019 року.

За умовами п. 3.2 Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу, виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п. 3.4 Договору).

Крім того, згідно до роз`яснень наданих Державною податковою адміністрацією України листом від 12.05.2000 за № 3403/5/16-1218, нарахування податку на додану вартість проводиться виходячи із повної вартості орендної плати, при цьому на рахунок підприємства - балансоутримувача спрямовується 30% орендної плати та сума податку на додану вартість, обчислена з повної вартості орендної плати.

Листом від 04.02.2016 за № 2383/6/99-99-19-03-02-15 Державною фіскальною службою України роз`яснено, що послуги з надання орендодавцем держаного майна в оренду є об`єктом оподаткування ПДВ, незалежно від того чи розподіляє орендар суму орендної плати чи перераховує її на рахунок орендодавця, в повному обсязі. На дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ державне підприємство орендодавець складає податкову накладну на всю суму орендної плати, передбачену договором оренди, без урахування витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна та комунальних послуг і енергоносіїв.

Таким чином, згідно вимогам Податкового кодексу України, що також підтверджується листом Державної фіскальної служби України від 04.02.2016 №2383/6/99-99-19-03-02-15 позивач має право включати до орендної плати всю суму ПДВ.

Отже, враховуючи вставлений вище порядок визначення орендної плати, розмір орендної плати, що підлягає сплаті балансоутримувачу (30%) за грудень 2019 року становить 22991,80 грн (54500,00 грн х 100,7% (індекс інфляції за жовтень 2019 року) х 100,1% (індекс інфляції за листопад 2019 року) х 99,8% (індекс інфляції за грудень 2019 року) / 31 (загальна кількість дні у грудні 2019 року) х 26 (кількість днів користування орендованим майном у грудні 2019 року) = 45983,52 грн (100% розмір орендної плати за грудень без ПДВ); 20% ПДВ від 45983,52 грн = 9196,70 грн; 45983,52 грн - 70% = 13795,08 грн (30% орендної плати без ПДВ); 13795,08 грн + 9196,72 грн = 22991,80 грн), за січень 2020 року - 27468,08 грн, за лютий 2020 року - 27382,68 грн, за березень 2020 року - 27604,76 грн, за квітень 2020 року - 27825,60 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Таким чином, з урахуванням умов підписаного між сторонами Договору, відповідач повинен був сплатити орендну плату відповідачу (балансоутримувачу):

- за грудень 2019 року в строк до 15.01.2020:

- за січень 2020 року в строк до 17.02.2020 (з урахуванням того, що 15-й день (15.02.2020) припадає на суботу - вихідний день, кінцевий строк оплати переноситься на наступний перший робочий день);

- за лютий 2020 року в строк до 16.03.2020 (з урахуванням того, що 15-й день (15.03.2020) припадає на неділю - вихідний день, кінцевий строк оплати переноситься на наступний перший робочий день);

- за березень 2020 року в строк до 15.04.2020;

- за квітень 2020 року в строк до 15.05.2020.

Позивач зазначає, що відповідач зобов`язання зі сплати 30% орендної плати балансоутримувачу за договором оренди №41-у індивідуально-визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 06.12.2019 за період з грудня 2020 року по квітень 2020 року виконав неналежним чином.

За період з грудня 2019 року по квітень 2020 року позивачем нараховано відповідачу орендну плату у розмірі 133006,44 грн.

Відповідач частково сплатив кошти в рахунок орендної плати у розмірі 40068,04 грн.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача з орендної плати за період з грудня 2019 по квітень 2020 року становить 92938,40 грн.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, відзиву позов не подано, доказів погашення решти заборгованості в добровільному порядку не надано.

Однак, за здійсненим судом перерахунком, з урахуванням вищевикладеного, розмір орендної плати є більшим (133275,92 грн - 40068,04 грн = 93207,88 грн), ніж заявлено позивачем до стягнення (92938,40 грн).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Матеріали справи не містять відповідної заяви про збільшення позовних вимог.

Разом з тим, з доданої позивачем до доповнень позовної заяви банківської виписки по рахунку позивача за 17.06.2020, вбачається, що 17.06.2020 відповідачем частково погашено заборгованість з орендної плати, яка заявлена позивачем до стягнення за даним позовом, у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати у розмірі 3000,00 грн підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Решту суму боргу 89938,40 грн (92938,40 грн (заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості з орендної плати) - 3000,00 грн) з орендної плати відповідач не сплатив, наведеного позивачем розрахунку не спростував, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 505,87 грн, інфляційні втрати у розмірі 665,60 грн та пеню у розмірі 2697,99 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, відповідальність у вигляді пені за прострочення виконання зобов`язання передбачена Договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Однак, перевіривши розрахунок пені та 3% річних, здійснений позивачем, суд визнає його частково невірним, оскільки позивачем невірно визначено строк настання платежу зі сплати орендної плати за січень 2020 року та лютий 2020 року.

Крім того, позивачем неправомірно враховано проведені оплати позивача 17.04.2020 на суму 12000,00 грн, 29.04.2020 на суму 5750,00 грн (з урахуванням листа відповідача від 30.04.2020 «Про уточнення призначення платежу») в рахунок погашення заборгованості за орендну плату грудня 2019 року, оскільки у призначені платежу значиться: «оплата згідно договору №41-у від 06.12.2019р. рахунок №415 від 31.03.2020р.». З огляду за зазначене, вказані оплати повинні бути враховані в рахунок погашення заборгованості з орендної плати березня 2020 року та відповідно розрахунок 3% річних та пені за період з 17.04.2020 по 28.04.2020 необхідно було проводити на зменшену суму заборгованості у розмірі 15604,76 грн (27604,76 грн - 12000,00 грн), за період з 29.04.2020 по 01.06.2020 відповідно на суму 9854,76 грн (15604,76 грн - 5750,00 грн).

При цьому, позивачем застосовано невірну облікову ставку в розрахунку пені на заборгованість з орендної плати за грудень 2019 року за період з 16.01.2020 по 17.04.2020 (замість належної облікової ставки НБУ - 11% за період з 16.01.2020 по 12.03.2020, 10% за період з 13.03.2020 по 17.04.2020 застосовано облікову ставку 8%), за січень 2020 року за період з 18.02.2020 по 23.04.2020 (замість належної облікової ставки НБУ -11% за період з 18.02.2020 по 12.03.2020, 10% за період з 13.03.2020 по 23.04.2020 застосовано облікову ставку 8%), за лютий 2020 року за період з 17.03.2020 по 23.04.2020 (замість належної облікової ставки НБУ - 10% застосовано облікову ставку 8%), за березень 2020 року за період з 16.04.2020 по 23.04.2020 (замість належної облікової ставки НБУ - 10% застосовано облікову ставку 8%).

За здійсненим судом перерахунком з урахуванням вищенаведеного розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, становить 2386,17 грн, а розмір 3% річних - 437,84 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення пені та 3% річних задоволенню не підлягають, у зв`язку їх з безпідставністю.

Разом з тим, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, судом встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення, а тому підлягає задоволенню у розмірі, визначеному позивачем, на підставі ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, зважаючи на те, що відповідач сплатив частину суми основного боргу після звернення позивача до суду з позовом, судовий збір в цій частині також покладається на відповідача відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донфільтр» (87529, Донецька обл., м. Маріуполь, просп. Будівельників, 141А, ідентифікаційний код 32322188) на користь Державного підприємства «УКРРИБА» (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-А, ідентифікаційний код 25592421) заборгованість у розмірі 89938 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн 40 коп., 3% річних у розмірі 437 (чотириста тридцять сім) грн 84 коп., інфляційні втрати у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп., пеню у розмірі 2386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) грн 17 коп. та судовий збір у розмірі 2093 (дві тисячі дев`яносто три) грн 75 коп.

3. Провадження у справі №905/1094/20 в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донфільтр» суми заборгованості у розмірі 3000,00 грн закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова