ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.10.2020 р. Справа № 917/1428/20

Господарський суд міста Полтавської області у складі судді Білоусова С.М., розглянувши клопотання Акціонерного товариства "ОТП Банк" (01033, м. Київ-33, вул. Жилянська,43, )

про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 917/1428/20

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" (39611, м. Кременчук, проїзд Ярославський, 8, )

до Акціонерного товариства "ОТП Банк" (01033, м. Київ-33, вул. Жилянська,43, )

про визнання виконавчого напису нотаріуса № 201 від 06.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький колісний завод" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса № 201 від 06.02.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 01.10.2020 року.

01.10.2020 року відповідач звернувся до суду із клопотанням про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому заявлено вимогу зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький колісний завод" внести на депозитний рахунок Господарського суду міста Полтавської області грошові кошти для забезпечення витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Дослідивши подані клопотання та матеріали справи № 917/1428/20 суд приходить до наступного.

Частинами 1, 4, 5 ст. 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов;

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Дане забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 126, частини п`ятої статті 127 та частини п`ятої статті 129 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідач просить зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду 40 000,00 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи необхідність забезпечення витрат грубим зловживання позивача своїми правами на подачу позовів, наявністю великої кількості судових проваджень, в яких позивач є боржником, що свідчить про безперспективність стягнення в майбутньому з позивача понесених відповідачем судових витрат.

Також заявник обгрунтовує своє клопотання тим, що позов поданий позивачем має ознаки завідомо безпідставного та вбачаються ознаки зловживання правом на позов.

Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції закріплені також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд.

У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, право особи на звернення до суду за захистом власних прав та інтересів являється непорушним, а наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог та їх обґрунтованість підлягають встановленню під час розгляду спору по суті, відтак суд не вбачає правових підстав для визнання позову таким, що має ознаки завідомо безпідставного чи зловживання позивачем своїми права шляхом подання позову у даній справі.

Крім того, сам факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи не може бути підставою для постановлення ухвали про забезпечення судових витрат, оскільки за приписами ч. 1 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України користування правничою допомогою є правом учасника справи.

При вирішенні питання про забезпечення судових витрат в порядку статті 125 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які свідчать або можуть свідчити про те, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови в позові.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях.

Тобто, у випадку необхідності стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, у випадку відмови у задоволенні позову, виконавець зможе стягнути відповідні кошти не лише за рахунок майна, а й шляхом звернення стягнення на кошти боржника - юридичної особи, доказів відсутності яких позивачем не надано.

Водночас, суд звертає увагу відповідача, що за наслідками вирішення спору по суті, судом, відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, буде вирішено питання про розподіл понесених відповідачем витрат у зв`язку із розглядом справи.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду 40 000,00 грн., у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 125, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволені клопотання Акціонерного товариства "ОТП Банк" про забезпечення судових витрат.

2. Копії ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч 3 ст.255 ГПК України заперечення на дану ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду по даній справі.

Ухвалу складено та підписано 05.10.2020 року.

Суддя Білоусов С. М.