РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2020Справа № 910/10200/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України»

про стягнення 239226,65 грн.,

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (далі - Концерн РТТ) до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про стягнення 239226,65 грн., з яких: 212447,23 грн. боргу, 19369,85 грн. пені, 3134,47 грн. 3% річних, 4275,11 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не розрахувався за надані послуги по договору № 572-5/4 про надання послуг передачі даних з кодованими сигналами центрального і регіонального радіомовлення з радіобудинків на передавачі в регіонах мережею оператора з декодуванням у аналоговий формат від 23.12.2019 (далі - Договір № 572-5/4).

Суд своєю ухвалою від 16.07.2020 відкрив провадження у справі № 910/10200/20, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач подав суду клопотання про закриття провадження в частині стягнення 212447,23 грн. боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині (платіжне доручення відповідача № 960 від 20.07.2020).

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі, зазначивши, що не прострочив платіж, а позивач не довів, що відповідач повинен був сплатити за надані послуги раніше 20.07.2020.

Так, позивач не довів, що відповідач отримав рахунок на сплату послуг саме за Договором № 572-5/4 (доданий до матеріалів справи рахунок не містить посилання на номер та дату договору чи акта надання послуг).

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

23.12.2019 Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (виконавець) та публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (замовник) уклали договір № 572-5/4 про надання послуг передачі даних з кодованими сигналами центрального і регіонального радіомовлення з радіобудинків на передавачі в регіонах мережею оператора з декодуванням у аналоговий формат (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого виконавець надає замовнику послуги за кодом ДК 021:2015:64210000-1 - «Послуги телефонного зв`язку та передачі даних», а саме: послуги передачі даних з кодованими сигналами центрального і регіонального радіомовлення з радіобудинків на передавачі в регіонах мережею оператора з декодуванням у аналоговий формат (далі - послуги).

Відповідно до п. 3.1 Договору його загальна вартість становить 212447 (двісті дванадцять тисяч чотириста сорок сім гривень 23 копійки) у тому числі ПДВ - 35 407,87 грн.

Строк надання послуг згідно з п 5.1 Договору з 01.08.2019 по 31.12.2019.

Згідно з п. 4.2 Договору оплата наданих послуг здійснюється замовником відповідно до тарифів на телекомунікаційні послуги, які затверджені наказом Концерну РРТ №3 від 03.01.2008 та зазначені в додатку №1 до цього договору. Оплаті підлягають фактично надані послуги відповідно до розподілу фактично наданих послуг, визначених у п. 6.1.1 договору, та в межах загальної вартості послуг, що визначена п.3.1 Договору.

Відповідно до п. 4.3 Договору виконавець щомісячно протягом 5 (п`яти) робочих днів по закінченню кожного місяця, в якому надавалися послуги за цим договором, складає акт прийому-передачі наданих послуг в 2-х примірниках (далі - акт) на оплату з повною розшифровкою за підсумками роботи передавальних станцій відповідно до додатку № 1 до цього договору, після чого направляє рахунки і акти замовнику (в оригіналі поштою).

Щомісячна оплата здійснюється замовником в межах замовлення послуг за фактично відпрацьований час протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання рахунку, виставленого на підставі підписаного сторонами акту, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця з урахуванням п. 4.1 цього договору (п. 4.8 Договору).

У пункті 6.1.1 Договору сторони погодили, що при належному наданні послуг замовник виконує розрахунки з виконавцем за надані за місять послуги не пізніше 16 (шістнадцятого) числа місяця наступного за звітним для складання актів.

Позивач належним чином надав послуги за період з серпня по грудень 2019 року на суму 212447,23 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом виконаних робіт (наданих послуг) № 1860 від 24.12.2019.

З огляду на умови Договору відповідач повинен був сплатити за послуги на пізніше 16 січня 2020 року.

Відповідач за послуги на сплатив.

При цьому суд зазначає, що рахунок за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а має тільки інформаційний характер.

Фактично рахунок є документом, який передбачає лише виставлення визначених сум до оплати за надані послуги, що надаються (фактично надані), а сам факт отримання послуг повинен актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг).

Отже, оскільки необхідні для розрахунку реквізити містяться в Договорі та акті, відповідач не був позбавлений можливості здійснити розрахунок за послуги.

Станом на день звернення з позовом до суду (14.07.2020) відповідач не сплатив позивачеві 212447,23 грн.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем 212447,23 грн. боргу належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Після відкриття провадження у справі відповідач сплатив 212447,23 грн. боргу. Суд закриває провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 7.5 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання грошових зобов`язань з боку замовника, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу за весь період такого прострочення.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 19369,85 грн. пені за період з 16.01.2020 по 13.07.2020.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають 3134,47 грн. 3% річних та 4275,11 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 19369,85 грн. пені, 3134,47 грн. 3% річних, 4275,11 грн. інфляційних втрат. Суд закриває провадження в частині стягнення 212447,23 грн. боргу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір на відповідача, оскільки неправильні дії останнього призвели до звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України».

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (вул. Мельникова, 42, м. Київ, 04119, код 23152907) на користь Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (вул. Дорогожицька, 10, м. Київ, 04112, код 01190043) 19369,85 грн. пені, 3134,47 грн. 3% річних, 4275,11 грн. інфляційних втрат, 3588,40 грн. судового збору.

Закрити провадження в частині стягнення 212447,23 грн. боргу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун