ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 вересня 2020 року Справа № 903/105/20

Господарський суду Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Євротандем, Волинська область, Горохівський район, м. Горохів

про стягнення 152 148, 03 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Мудрак Юрій Іванович, довіреність № б/н від 02.03.2020, Макаров Михайло Володимирович, довіреність № б/н від 02.03.2020;

від прокуратури: Мацюк Сергій Ярославович, службове посвідчення №036265 від 12.11.2015;

Встановив: Заступник прокурора Волинської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю Євротандем про стягнення 152 148, 03 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Ухвалою суду від 14.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.03.2020.

Ухвалою суду від 10.03.2020 провадження у справі було зупинено до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справ №926/16/19 та №917/210/19 спорів у справах про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великогабаритним транспортним засобом.

20.05.2020 через відділ документального забезпечення контролю суду заступник прокурора О. Юрченко подав лист за №05-857 вих-20 від 18.05.2020 (вих. 01-57/3280/20 від 20.05.2020), в якому повідомляє, що за результатами опрацювання Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Великою Палатою Верховного Суду розглянуті справи за №926/16/19, №917/210/19, у зв`язку з чим ухвалою суду від 10.03.2020 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено 22 червня 2020 р. на 10:30 год.

Ухвалою суду від 13.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.09.2020.

Ухвалою суду від 16.09.2020 відкладено розгляд справи по суті на 30.09.2020.

Представник прокурора в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об`ємі.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підстав необґрунтованості та вважають, що прокурор не має права звертатися до господарського суду з даною позовною заявою, у зв`язку із чим позов, слід залишити без розгляду, а також доводить, що розрахунок плати виконано неправильно та подали власний контррозрахунок такої плати.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 по справі №926/16/19 вирішено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики і яке стосується юрисдикції спорів про стягнення суми за проїзд у випадку здійснення перевезення без дозволу, тобто з порушенням певної, встановленої процедури або функцій компетентного органу, які є функціями органів державної влади, а не їх господарською діяльністю.

Аналіз правових норм та суб`єктний склад сторін, який відповідає статті 4 Господарського процесуального кодексу України, на думку Великої Палати Верховного Суду, свідчить про те, що спір про стягнення плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування в дохід Державного бюджету України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

Таким чином, господарський суд констатує, що юрисдикція спору у справі №903/105/20 визначена правильно.

Щодо наявності у прокурора підстав для звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються, зокрема, функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

У п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, зазначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 1 п. 4 Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Підпунктами 15,27 пункту 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень є органом, наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

В обґрунтування підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, прокурор зазначає, що позивач з часу встановлення порушення не вжито достатніх заходів щодо стягнення з відповідача плати за проїзд великовагового транспортну автомобільними дорогами загального користування, що свідчить про неналежне здійснення нею захисту інтересів держави.

Судом встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті не вчиняла дій, спрямованих на стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу з напівпричепом, вагові параметри яких перевищували нормативні, що вбачається з тексту позовної заяви та відзиву на позовну заяву.

Крім того, з листа №8092/05/15-19 від 26.11.2019 слідує, що Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки просить прокуратуру розглянути можливість щодо представництва інтересів держави в особі Укртрансбезпеки в суді з питань стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування. (а.с. 79)

Державною службою України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Волинській області був скерований лист за №287/21/23-20 від 28.01.2020 на адресу прокуратури Волинської області, яким долучено додатки до листа №72172/21/24-19 від 19.11.2019, а саме: реквізити рахунків для зарахування коштів плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні. (а.с. 85-87)

Прокуратурою було направлено лист до Державної служби України з безпеки на транспорті лист-повідомлення №05-180вих.20 від 04.02.2020 щодо представництва прокурором в суді інтересів держави в особі відповідних суб`єктів владних повноважень, в якому зазначено, що з метою належного виконання функцій представництва інтересів держави в суді, в порядку ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» ініційовано пред`явлення позову до Господарського суду Волинської області позовної заяви в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ТзОВ «Євротандем» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 152 148,03 грн. (а.с. 88)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам суд виходить із такого.

Як встановлено 16.08.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом а.с. 19-24), яким встановлено, що при проведенні перевірки транспортного засобу автомобіля DAF, модель XF105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом марки M&V, модель NS4G31, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належить ТзОВ «Євротандем» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виявлено порушення надання послуг з перевезення вантажу з перевищенням допустимих осьових навантажень без дозволу, який дає право на рух автодорогами України з перевищенням вагових параметрів навантаження на здвоєну вісь 20,4т . В результаті обстеження ділянки км.127+650 / км. 127+850. вище наведеної автомобільної дороги було виявлено, що майданчик, розташований на км. 127+50 ліворуч має:

- рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом < 3 проміле;

- тверде цементобетонне покриття;

- ширину більше 7м.

Відповідно до вище наведеного, майданчик для здійснення габаритно- вагового контролю на км. 127+750 ліворуч автомобільної дороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне відповідає вимогам, зазначеним в п. ІІ (абз.1,2,3) вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування(а.с. 24-25).

Згідно товарно-транспортної накладної від 23.03.2017 (а.с. 26) автомобіль прямував з пункту навантаження м.Київ до пункту розвантаження м. Луцьк.

За результатами контролю Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.08.2018 №0003967 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.08.2018 №0010895 (а.с. 18, 27-35)

На підставі акту №0010895 від 16.08.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області проведено розрахунок №1 від 16.08.2018, згідно з яким ТзОВ «Євротандем » нараховано 4 896 євро плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с.34).

Не погоджуючись з розрахунком №1 від 16.08.2018 ТзОВ «Євротандем» звернувся з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про скасування розрахунку № 1 від 16.08.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким позивача зобов`язано сплатити 4 896 євро.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 у справі №0340/1853/18 в задоволенні адміністративного позову ТзОВ «Євротандем» до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про визнання протиправним та скасування розрахунку №1 від 16.08.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відмовлено (а.с. 29-32).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 апеляційну скаргу ТзОВ «Євротандем» задоволено частково, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 скасовано та провадження у справі закрито (а.с. 69-70).

Крім того, колегія суддів у даній постанові зауважила, що оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єктом владних повноважень у розумінні ст. 19 КАС України та не може бути предметом спору.(а.с.34-37).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи слідує, що ТзОВ «Євротандем» був обізнаний з нарахованим йому штрафом, сплатив адміністративно-господарський штраф в сумі 1 700 грн. 00 коп. згідно постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу АС №065188 (а.с. 37), що підтверджується постановою Горохівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області, та платіжним дорученням про оплату штрафу в сумі 1 700 грн. (а.с. 38-39).

Станом на 16.08.2018 сума 4896 Євро за офіційним курсом гривні, встановленим Національним Банком України, складає 152 148,03 (згідно витягу щодо офіційного курсу гривні щодо іноземних валют з офіційного сайту НБУ станом на 16.08.2018 курс за 100 євро складав 3107,5987 грн.), яка і стала предметом позовних вимог.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт», відповідно до частини 12 статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 22.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху" передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Відповідно до пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Пунктом 31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до п. 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Законодавством передбачені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування, а плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковим платежем, який дає право на рух великовагового транспортного засобу.

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частини 1 та 2 статті 216 Господарського кодексу України).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 225 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Пунктами 37, 41 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Судом встановлено, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його користуванні.

Відповідач на спростування позову у відзиві посилався на власний розрахунок провізної плати відповідно до якого має складати дана плата в розмірі 912 Євро. та те, що водієм самостійно здійснено зважування, однак в підтвердження не долучив відповідно до приписів ГПК України належних та допустимих доказів.

Як встановлено судом, відповідачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ТзОВ «Євротандем» про стягнення 152 148,03 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні підтверджуються матеріалами справи, підставні та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору слід покласти на нього згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1.Позов задоволити.

2. Стягнути з ТзОВ «Євротандем» (45700, м. Горохів, вул. Козацька, 23, ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у Ківерцівському районі/Ківерцівський район/22160100, код отримувача , р/р UA0003128, Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998) 152 148,03 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

3. Стягнути з ТзОВ «Євротандем» (45700, м. Горохів, вул. Козацька, 23, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 2282,22 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Відповідно до відомостей, що містяться в табелі обліку робочого часу програмного комплексу Діловодство спеціалізованого суду, суддя Дем`як В.М. з 05.10.2020 по 09.10.2020 перебувала у відпустці.

Повний текст рішення

складено 12.10.2020

Суддя В. М. Дем`як