ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

08 жовтня 2020 року Справа № 926/2012/20
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., секретар судового засідання Маковей М.О., розглянувши справу

за позовом державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг»

до 1) фермерського господарства «Відродження 2007»

2) ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у сумі 43437,46 грн

Представники сторін: не викликались

В С Т А Н О В И В :

Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фермерського господарства «Відродження 2007» та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості в сумі 43437,46 грн, у тому числі: 13949,74 грн сума основного боргу, 1721,44 грн пеня, 287,84 грн індекс інфляції, 3040,94 грн 25 % річних, 24437,50 грн штраф.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.09.2017 року між позивачем та відповідачем-1 укладено договір фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541, згідно якого позивач передав відповідачу-1 у користування трактор КИЙ-14102 зав. № 016992 (1 од.) строком на 3 роки, а відповідач зобов`язувався сплачувати за це лізингові платежі на умовах Договору. В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу, між позивачем та відповідачем-2 13.10.2017 року укладений договір поруки №780, за яким відповідач-2 виступив поручителем за виконання грошових зобов`язань відповідачем-1. Враховуючи порушення відповідачами умов договору фінансового лізингу та договору поруки, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути солідарно заборгованість та штрафні санкції в сумі 43437,46 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року справу призначено судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 10.09.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України сторонами до суду не подано.

07.10.2020 року через канцелярію суду від відповідача-1 надійшов відзив на позов за вх. № 2325, в якому повідомляє про сплату ним основного боргу по лізингових платежах за липень 2020 року в сумі 13949,74 грн, в підтвердження сплати надав оригінал платіжного доручення № 1202 від 28.09.2020 року.

07.10.2020 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання за вх.№ 2326, в якому він просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу 13949,74 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК та повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 675,05 грн, сплачений платіжним дорученням № 12317 від 18.08.2020 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке:

14.09.2017 року між державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (позивач), як лізингодавцем, та фермерським господарством «Відродження 2007» (відповідач-1), як лізингоодержувачем, укладено було договір фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541, згідно якого позивач передав відповідачу у користування трактор КИЙ-14102 зав. №016992 (1 од.), вартістю 575000 грн, строком на 3 роки (Додаток №1), а відповідач, в свою чергу, зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі згідно графіку (Додаток №2).

Відповідно до п. 3.4.3. договору лізингоодержувач (відповідач-1) зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 4.1. договору протягом 7 (семи) календарних днів з моменту набрання чинності цим договором лізингоодержувач перераховує на рахунок лізингодавця:

- попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості предмета лізингу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) відсотків його вартості (включаючи ПДВ).

Датою сплати попереднього лізингового платежу є дата надходження коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктами 4.2. та 4.3. договору передбачено, що з моменту підписання акту лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі, що включають:

- відшкодування вартості предмету лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмета лізингу;

- комісію за організацію лізингової операції в розмірі 7 (семи) відсотків (без ПДВ) від вартості предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого та другого лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу та комісії за супроводження договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього договору;

- комісію за супроводження договору в розмірі 11 (одинадцяти) відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування на додану вартість.

Лізингові платежі у частині відшкодування вартості предмета лізингу та комісії за супроводження договору сплачуються лізингоодержувачем на користь лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання акта, всі наступні лізингові платежі - щомісячно.

Відповідно до п. 4.4. договору розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються додатком до цього договору.

У додатку № 2 до договору сторонами погоджено графіки сплати лізингових платежів за трактор КИЙ-14102.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного в додатку до цього договору «Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу», та виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором, якщо інше не визначено цим договором (пункт 9.1. договору).

Пунктами 10.3., 10.4., 10.10. договору передбачено, що строк позовної давності за цим договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, трьох процентів річних та індексу інфляції - 10 років. Правовідносини між сторонами, не врегульовані договором, регулюються законодавством. Всі зміни до договору здійснюються у письмовій формі шляхом укладення додаткового договору або обміну листами.

На виконання умов договору фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541 від 14.09.2017 року за актом прийому-передачі № 8 від 25.09.2017 року позивач передав відповідачу-1 трактор КИЙ-14102 зав. №016992 (1 од.), вартістю 575000 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором, 13.10.2017 року між ОСОБА_1 (відповідач 2), як поручителем, та державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», як кредитором, укладено договір поруки № 780 (далі договір поруки), за умовами якого Поручитель поручився перед Кредитором у повному обсязі, солідарно, за виконання Фермерським господарством «Відродження 2007» зобов`язань, що виникають із основного Договору фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541 від 14.09.2017 року, в тому числі, але не виключно, зобов`язань щодо: строків/термінів та розмірів сплати лізингових платежів, сплати визначеної неустойки, індексу інфляції, відсотків річних, збитків та будь-яких інших умов відповідно до умов основного договору. Згідно п. 2.1 договору поруки, дані зобов`язання поручителя перед кредитором не обмежуються певною сумою та встановлюються в повному обсязі, визначеному в основному договорі.

У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником своїх зобов`язань за основним договором, кредитор вправі звернутися з вимогою про усунення таких порушень та виконання зобов`язань за основним договором як до боржника так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором (п. 3.1 договору поруки).

Поручитель зобов`язується самостійно усунути допущені боржником порушення (виконати зобов`язання боржника) за основним договором, що визначений у п. 1.1 договору, в тому числі, але не виключно, сплатити суму заборгованості, а в разі наявності неустойку, збитки на поточний рахунок кредитора, у термін не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту звернення кредитора з вимогою про усунення порушень (виконання зобов`язання) за основним договором (п. 3.2 договору поруки).

У п. 3.3 договору поруки сторони домовилися, що звернення кредитора до поручителя з вимогою про усунення порушень (виконання зобов`язань) за основним договором вважається: цінний лист з описом вкладення, надісланий на адресу поручителя, що зазначена у договорі, або рекомендований лист, надісланий на адресу поручителя, що зазначена у договорі, або електронний лист, надісланий на електронну пошту поручителя, що зазначена у договорі. Датою такого звернення є дата відмітки (штемпелю) пошти про відправку вказаних листів на адресу, що зазначена у договорі, або дата відправки електронного листа.

Відповідно до п. 3.4 договору поруки, у випадку порушення боржником зобов`язань, що випливають із основного договору, у поручителя виникають всі обов`язки боржника і поручитель відповідає солідарно з боржником перед кредитором всім своїм майном, майновими правами та грошовими коштами, на які може бути накладено стягнення згідно з чинним законодавством України (п. 5.6 договору поруки).

Порушенням основного договору (договору лізингу) є невиконання або неналежне виконання зобов`язань боржника за основним договором (п. 4.2 договору поруки).

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами (повноважними представниками сторін) та діє до моменту припинення поруки відповідно. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення та виконання зобов`язань за основним договором (п. 5.3.-5.4. договору поруки).

Згідно розрахунку позивача та Графіку платежів, відповідач-1 повинен сплати лізингові платежі: № 30 в сумі 14447,54 грн не пізніше 25.03.2020 року, № 31 в сумі 14323,09 грн не пізніше 25.04.2020 року, № 32 в сумі 14198,64 грн не пізніше 25.05.2020 року, № 33 в сумі 14074,19 грн не пізніше 25.06.2020 року та № 34 в сумі 13949,74 грн не пізніше 25.07.2020 року.

Проте, 30.07.2020 року відповідач-1 здійснив сплату лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541 від 14.09.2017 року в сумі 123447,04 грн, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача. Дана сума погашає суму лізингових платежів №№ 25-29 в розмірі 66403,58 грн за рішенням Господарського суду Чернівецької області по справі № 926/559/20 від 14.08.2020 року, та частково охоплює лізингові платежі №№30-34 в розмірі 70993,20 грн, у зв`язку з чим заборгованість в частині лізингових платежів у даній справі становить 13949,74 грн (66403,58 грн + 70993,20 грн) 123447,04 грн = 13949,74 грн).

Також, у зв`язку із систематичним порушенням умов основного договору в частині оплати лізингових платежів відповідачем-1, позивач звернувся до відповідача-2, як поручителя, з вимогою № 14/601 від 30.07.2020 року про усунення порушень (виконати зобов`язання) умов договору фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541 від 14.09.2017 року. Проте, дана вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (далі - Закон) за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 Цивільного кодексу України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище відповідачі неналежним чином виконали свій обов`язок щодо лізингових платежів, а тому позивач просить стягнути з них заборгованість по лізингових платежах за липень 2020 року в сумі 13949,74 грн.

Судом встановлено, що 28.09.2020 року на рахунок позивача відповідачем перераховано основний борг по лізингових платежах в сумі 13949,74 грн згідно договору фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541 від 14.09.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1202 від 28.09.2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 13949,74 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У силу ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно пункту 8.1. договору лізингу сторони цим договором домовилися і встановили, що за будь-яке порушення умов договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4. цього договору, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Крім того, у пункті 8.3. договору сторони домовилися і встановили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) у розмірі 25% річних. Сплата лізингоодержувачем на користь лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за договором, не звільняє лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п.8.1. цього договору. У разі порушення умов договору вдруге лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості предмета лізингу. У разі порушення умов договору втретє лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 5% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

За змістом частини 2 статті 217 Господарського кодексу України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу частини 1 статті 230 Господарського кодексу України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Пеня як вид забезпечення виконання зобов`язання та її розмір визначена частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6 статті 231 та частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України. Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України.

При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із принципом свободи договору, встановленим статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а в силу статей 217, 230 Господарського кодексу України штраф та пеня визначені як види штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Відтак, в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17 у подібних (господарських) правовідносинах. Суд не вбачає підстав для відступлення від зазначеної усталеної судової практики при розгляді даної справи.

Оскільки порушення умов договору фінансового лізингу № 24-17-161 ств-пл/541 від 14.09.2017 року в частині сплати лізингових платежів в сумі 13949,74 грн вчинене відповідачем-1 втретє, враховуючи рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.12.2019 року у справі №926/2241/19 та від 14.08.2020 року у справі № 926/559/20, то згідно п. 8.1 договору відповідач-1 зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 5% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд доходить висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 1721,44 грн пені та 24437,50 грн штрафу, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.3 Договору встановлено, що на прострочену суму лізингових платежів нараховується, зокрема, відсотки (проценти) у розмірі 25 % (двадцяти п`яти) річних.

Суд, враховуючи умови п. 8.3 Договору та перевіривши розмір заявлених позивачем 25% річних та інфляційних нарахувань, зазначає, що останні заявлені в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення 287,84 грн індексу інфляції та 3040,94 грн 25 % річних підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи все вищевказане та положення вищенаведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що: в частині стягнення заборгованості в сумі 29487,72 грн, у тому числі: 1721,44 грн пені, 287,84 грн індексу інфляції, 3040,94 грн 25 % річних та 24437,50 грн штрафу задовольнити позовні вимоги, а в частині стягнення основного боргу по лізингових платежах в сумі 13949,74 грн закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З урахуванням викладеного, з відповідачів на користь позивача солідарно підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1426,95 грн, а решта судового збору в сумі 675,05 грн у зв`язку із закриттям провадження у справі щодо стягнення основного боргу по лізингових платежах в сумі 13949,74 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, слід повернути позивачу (враховуючи клопотання про повернення з державного бюджету судового збору).

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з фермерського господарства «Відродження 2007» (60042, Чернівецька область, Хотинський район, с. Ворничани, код 34907686) та ОСОБА_1 (60042, Чернівецька область, Хотинський район, с. Ворничани, код НОМЕР_1 ) на користь державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-А, код 30401456) заборгованість в сумі 29487,72 грн (у тому числі: 1721,44 грн пеня, 287,84 грн індекс інфляції, 3040,94 грн 25 % річних, 24437,50 грн штраф) та судовий збір у розмірі 1426,95 грн.

3. В частині стягнення основного боргу по лізингових платежах в сумі 13949,74 грн закрити провадження у справі.

4. Повернути державному публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-А, код 30401456) судовий збір в сумі 675,05 грн на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», що був сплачений згідно платіжного доручення № 12317 від 18.08.2020 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.10.2020 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець