ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 Справа № 904/4474/20

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дтек Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення у розмірі 30 327, 20 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - Відповідач) про стягнення штрафу за невірно зазначення маси вантажу в залізничній накладній, в розмірі 26 510, 00 грн. та збору за роботи (послуги), пов`язані з перевезенням вантажу у розмірі 3 817,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у вагоні №56994783, прийнятому до відправлення за залізничною накладною №45651379, що відповідно до статті 118 Статуту залізниць України є підставою для стягнення штрафу в сумі 26 510,00 грн. Крім того, залізницею здійснено вивантаження понад нормованого надлишку вантажу у зв`язку з чим, донараховано збір за роботи (послуги), пов`язані з перевантаженням вагону понад вантажопідйомність у розмірі 3 817,20 грн., включаючи плату за користування вагонами, збір за маневрову роботу, збір за зважування.

Ухвалою суду від 19.08.2020 відкрито провадження у справі №904/4474/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч.5 ст. 252 ГПК України.

Ухвалою суду від 10.09.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву за змістом якого зазначив, що вагон № 56994783 прийнятий до перевезення станцією відправлення Ароматна Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній №45651379 маса вантажу не була визнана залізницею іншою. Зважування завантаженого вагону, для встановлення маси вантажу здійснювалося співробітниками відповідача на повірених та зареєстрованих 150 тонних тензометричних вагонних вагах ТС-150ВВСД-2-1-13,5, заводський номер 972. Враховуючи викладене, внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим. Крім того, відповідачем подано заяву, в якій він просить суд, у разі встановлення факту невірного зазначення відповідачем у накладній №45651379 маси вантажу за спірним перевезенням та задоволення позову, зменшити суму штрафу. Крім того, відповідач вважає, що вимога позивача про стягнення додаткових зборів у сумі 3 817,20 грн. з ПДВ, за накопичувальною карткою № 27029001 від 27.02.2020 не підлягає задоволенню судом, оскільки позивач неправомірно нарахував суми додаткових зборів в порушення чинного законодавства. Вказана накопичувальна картка підписана відповідачем із застереженням в частині невизнання спірної суми, оскільки збір за зважування вантажу під час контрольної перевірки маси вантажу, визначеної вантажовідправником (ст. 24 Статуту залізниць України), не нараховується. Також, позивачем нараховано збір за маневрову роботу на підставі неналежного документу, що є порушенням п.1.8 Збірника тарифів.

Враховуючи приписи ч.4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 за залізничною накладною №45651379 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці до станції Енергодар Придніпровської залізниці Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснено відправлення на адресу одержувача ДТЕК Запорізька ТЕС вантажу: вугілля кам`яне у вагоні №56994783.

Під час проходження вантажу через станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці за підозрою у завантаженні вагона понад вантажопідйомність та на підставі актів загальної форми ГУ-23 №1532 від 15.02.2020 затримано для перевірки вагон №56994783.

За результатом комісійного переважування вагона №56994783, оформленого актом загальної форми ГУ-23 №1533 від 15.02.2020, було виявлено завантаження вагона понад вантажопідйомність на 2 750 кг.

Відповідно до комерційного акта №453603/34/162 від 15.02.2020, що складений на підставі актів загальної форми ГУ-23 №№1532, 1533 від 15.02.2020, при комісійному переважування вагону №56994783 відправленого за накладною №45651379 виявлено, що вага брутто 93 600 кг, тара за документом 19 850 кг, вага нетто 73 750кг, що більше документа на 2 750 кг та понад вантажопідйомність вагону 2 750 кг.

Після дозування надлишок вантажу з вагона №56994783 перевантажено у вагон №60471083 та за досильною накладною №45657442 відправлений вантажоодержувачу. Вантаж одержаний представником вантажоодержувача 23.02.2020 о 17:01 год., що підтверджується відповідними відмітками у графах 52, 53 зазначеної накладної.

Причиною виникнення спору є неправильно зазначена в залізничній накладній №45651379 маса вантажу у вагоні №56994783, а також правомірність нарахування позивачем додаткових платежів, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

У відповідності до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів, відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих правил.

Згідно з п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Відповідно до 1.3 Правил оформлення перевізних документів, всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей.

Разом з тим, згідно з абзацом четвертим пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (частина четверта статті 52 Статуту залізниць України).

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

За змістом пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Згідно з пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона;

на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно з пунктом 10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

За змістом пункту 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083), перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об`єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом-виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Порядок зважування визначений пунктом 10 цих Правил.

Так, зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розчіплення.

Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування.

Із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються вантажі:

зернові, насіння, комбікорм і висівки, що перевозяться насипом;

харчові в цистернах (олія, меляса тощо);

картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом.

При зважуванні зернових вантажів, насіння, комбікормів і висівок, олії, меляси та інших харчових вантажів маса тари вагонів може перевірятися відправником перед навантаженням і одержувачем після вивантаження.

При зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник.

При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Вищевикладене кореспондує правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22.03.2018 у справі №917/964/17.

Предметом доказування у даній справі є наявність порушення з боку відповідача оформлення накладної та неправильного зазначення в ній маси вантажу.

Судом встановлено, що відповідачем у накладній №45651379 неправильно зазначено масу вантажу 71 000 кг замість 73 750 кг, що підтверджується актами загальної форми №№1532, 1533 від 15.02.2020 і комерційним актом №453603/34/162 від 15.02.2020р.

Згідно із статтею 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Так, штраф за невірно зазначену масу вантажу у накладній №45651379 становить суму у розмірі 26 510,00 грн. (провізна плата за вагон 5 302,00 грн. Х 5).

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем були порушенні вищевказані вимоги Статуту залізниць України, позовні вимоги позивача про примусове стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у розмірі 26 510,00 грн. є обґрунтованими.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що він здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній не було можливості, суд вважає необґрунтованим оскільки, факт зважування вагону на справних, повірених вагах жодним чином не доводить того, що вага, зазначена відправником у накладній є правильною. Отже придатність ваг до використання ніяким чином не гарантує дотримання відповідачем самої процедури зважування та внесення у перевізний документ саме тих даних, які були отриманні в результаті зважування.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу у розмірі 3 817,20 грн. з ПДВ, суд зазначає наступне

Відповідно до актів загальної форми № №1210, 1211 складених станцією Синельникове-1 Придніпровської залізниці 17.02.2020 у зв`язку з затримкою вагону №56994783, який прямував за накладною №45651379 (відправник вантажу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля) та проведенням робіт, пов`язаних з їх переваженням та відвантаженням надлишку вантажу у вагон № 60471083, залізницею заведена накопичувальна картка №27029001 від 27.02.2020 і нараховано платежі без урахування ПДВ

Накопичувальна картка №27029001 від 27.02.2020 підписана вантажовідправником ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" із застереженням в частині невизнання спірної суми у розмірі 3 181,00 грн. без ПДВ, з яких:

- збір за маневрову роботу локомотива 884,60грн. (за актом загальної форми ГУ-23 №1210, вагон №60471083);

- збір за маневрову роботу локомотива 1 769,10грн. (за актом загальної форми ГУ-23 №1211, вагон №56994783);

- збір за зважування 454,70грн. (за актом загальної форми ГУ-23 №1211, вагон №56994783);

- плата за користування вагонами 72,60грн. (за актом загальної форми ГУ-23 №1211, вагон №56994783).

Як зазначає позивач, з розрахункового рахунку ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля сплачено по накопичувальній картці №27029001 від 27.02.2020:

- плату за користування вагонами 529,30 грн.;

- збір за маневрову роботу у розмірі 884,50грн. (за актом загальної форми ГУ-23 №1211);

- збір за маневрову роботу у розмірі 884,60грн. (за актом загальної форми ГУ-23 №1210);

- збір за зважування у розмірі у розмірі 227,30грн.

Згідно з п.1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів, платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Нарахування збору за маневрову роботу локомотива і надання одержувачем інформації про прибуття вантажів здійснено позивачем у відповідності до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Доводи відповідача про те, що збір за зважування вантажу під час контрольної перевірки маси вантажу, визначеної вантажовідправником, не нараховується, суд не бере до уваги, оскільки підставою для перевірки маси вантажу у спірних вагонах є акти загальної форми №№1532, №1532 від 15.02.2020 , в яких зафіксовано підозру на завантаження вагонів понад їх вантажопідйомність, при зважуванні їх під час руху поїзду на тензометричних вагах перед прибуттям на станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, що загрожувало безпеці руху і залізниця була зобов`язана проводити комісійне зважування вагонів з метою перевірки даних щодо маси вантажу і відвантажувати з них надлишок вантажу для забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті.

Суд звертає увагу на те, що затримка сталась на транзитній станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці, а не на станції відправлення чи призначення, оскільки вагони подавалися для перевірки маси вантажу, а не для навантаження чи вивантаження; на станції Синельникове-1, на якій вагони простоювали, навантажувальні чи вивантажувальні роботи вантажовласником не здійснювалися, тому складання пам`яток про подавання/забирання вагонів не здійснювалось і нічим не передбачене.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача платежів, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, у розмірі 3 817,20 грн. є доведеними і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заява відповідача про зменшення штрафу задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин. Відсутність завданих збитків, здійснення відповідачем провізної плати у повному розмірі, стратегічна та соціальна значущість підприємства, яке вносить значний вклад в забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, те, що відповідач є містоутворювачем та бюджетоутворювачем м. Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) 26 510,00 грн. штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу, 3 817,20 грн. платежі, нарахованих за проведення робіт, пов`язаних із переваженням та відвантаженням надлишку вантажу, 2 102,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.10.2020

Суддя О.В. Ліпинський