ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" жовтня 2020 р. Справа № 911/2978/20

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" про забезпечення позову до подання позовної заяви

до пред`явлення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелекс", 07301, Київська область, місто Вишгород, вулиця Набережна, будинок 7

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

1. Державне підприємство "Прозорро.Продажі", 01601, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 22

2. Комунальне некомерційне підприємство "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради", 08154, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Соборності, будинок 51

3. Києво-Святошинська районна рада Київської області, 03170, місто Київ, вулиця Янтарна, будинок 12

про визнання протиправними та скасування рішень, визнання договору оренди продовженим

встановив:

12 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою № 17/10-2020 від 12.10.2020 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд:

- заборонити Державному підприємству "Прозорро.Продажі", Комунальному некомерційному підприємству "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради" та Києво-Святошинській районній раді Київської області вчиняти будь-які дії щодо проведення аукціону на право оренди частини нежитлового приміщення на 1-му поверсі будівлі поліклініки Центральної районної лікарні Києво-Святошинської районної ради, площею 18 кв. м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 51, яке орендує Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" за договором оренди № 66 нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 30.11.2017, а також заборонити укладати договір оренди з його переможцем;

- заборонити Комунальному некомерційному підприємству "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради" вчиняти будь-які дії, щодо обмеження здійснення заявником господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами в нежитловому приміщенні на 1-му поверсі будівлі поліклініки Центральної районної лікарні Києво-Святошинської районної ради, площею 18 кв. м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 51, яке Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" орендує за договором оренди № 66 нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 30.11.2017, яке заявник орендує за договором оренди для розміщення аптечного пункту.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що між ним та Відділом охорони здоров`я Києво-Святошинської районної державної адміністрації укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 66 від 30.11.2017, строк дії якого закінчується 29.11.2020 (включно). З метою продовження строку дії договору оренди без проведення аукціону, заявником за три місяці до закінчення строку дії договору було направлено орендодавцю заяву (вих. № 20/08 від 20.08.2020) з повідомленням про намір продовжити строк дії договору. Однак 02.10.2020 заявником було отримано лист-повідомлення № 2383 від 01.02.2020 від Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради", в якому йшлось про прийняття Києво-Святошинською районною радою Київської області рішення про відмову у продовженні ТОВ "Інтелекс" договору оренди на новий строк без проведення аукціону.

Крім того, заявнику стало відомо про те, що 08.10.2020 КНП "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради" на сайті адміністратора електронної торгової системи ДП "Прозорро.Продажі" за посиланням https://prozorro.saie/auction/UA-PS-2020-09-25-000073-1 виставлено оголошення UA-PS-2020-09-25-000073-1 про проведення аукціону щодо оренди частини нежитлового приміщення на 1-му поверсі будівлі, площею 18 кв. м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 51 - лот № 9.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" вважає, що такими діями Києво-Святошинська районна рада Київської області , КНП "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради" і ДП "Прозорро.Продажі" порушують його права, а тому він має намір звернутись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішень Києво-Святошинська районної ради Київської області про відмову у продовженні договору оренди без проведення аукціону та оголошення КНП "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради" аукціону щодо оренди об`єкта оренди за договором, а також визнання договору оренди продовженим на тих самих умовах, на яких його було укладено.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" про забезпечення позову до пред`явлення позову суд зазначає наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Водночас, слід зазначити, що відповідно до частини дванадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

З поданих матеріалів вбачається, що організатором аукціону щодо оренди частини нежитлового приміщення на 1-му поверсі будівлі, площею 18 кв. м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 51, є Комунальне некомерційне підприємство "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради", що засноване на комунальній власності територіальної громади міста Боярка, а отже, аукціон проводиться від імені територіальної громади.

За таких обставин захід забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які діі щодо проведення аукціону на право оренди частини нежитлового приміщення на 1-му поверсі будівлі, площею 18 кв. м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 51 (оголошення UA-PS-2020-09-25-000073-1) (пункт 1 заяви) не може бути застосований судом, оскільки він підпадає під пряму заборону закону (частина дванадцята статті 137 ГПК України).

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Також згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою застосування заходів забезпечення позову є створення умов для подальшого виконання рішення суду, а тому при обранні заходів забезпечення позову слід враховувати зміст позовних вимог.

Позивачу потрібно переконати суд у тому, що його доводи про вжиття заходів забезпечення позову та обраний ним спосіб/способи такого забезпечення є необхідними, розумними, обґрунтованими, адекватними і пропорційними.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Як вже зазначалось, предметом майбутнього позову заявник визначив оскарження рішення про відмову у продовженні договору оренди без проведення аукціону, оголошення про аукціон та визнання договору оренди продовженим. У той же час, заходами забезпечення позову заявник обрав заборону укладати договір оренди з переможцем аукціону.

З чого випливає, що інтерес, про захист якого просить заявник - заборона вчиняти дії з правом укладати договір оренди, не можна вважати співмірними та адекватним заходом забезпечення позову із майбутньою позовною вимогою - про визнання договору оренди продовженим, що виключає застосування вказаних заходів забезпечення.

Вимога заявника про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборонити Комунальному некомерційному підприємству "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради" вчиняти будь-які дії, щодо обмеження здійснення заявником господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами в нежитловому приміщенні на 1-му поверсі будівлі поліклініки Центральної районної лікарні Києво-Святошинської районної ради, площею 18 кв. м за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Соборності, 51, спрямована на можливе настання визначених заявником обставин та жодними доказами не підтверджена.

Відповідно до пункту 1постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Посилання заявника на потенційну можливість обмеження заявника у здійсненні ним своєї господарської діяльності, яку підтвердити за допомогою реально існуючих доказів фактично неможливо не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16 саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" не доведено наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, визначених заявником, а також обставин, які б свідчили, що Києво-Святошинська районна рада Київської області, КНП "Центральна районна лікарня Києво-Святошинської районної ради" і ДП "Прозорро.Продажі" вчиняються дії, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду за майбутнім позовом, а тому немає підстав для вжиття заходів щодо заборони відповідачам вчиняти дії, про які просив заявник.

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви слід відмовити.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтелекс" у забезпеченні позову до пред`явлення позовної заяви.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 13.10.2020