РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/561/20

Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Сиворакша Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

Виконуючого обов`язки керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації

До відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина»

Предмет спору: про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

Представники сторін:

від позивача: Бойко Т.М., представник.

Від відповідача: Басюк С.А., адвокат.

Від третьої особи: не прибув.

В розгляді справи приймав участь прокурор Чернігівської обласної прокуратури Лепська Н.П.

В.о. керівника Бахмацької місцевої прокуратури Чернігівської області подано позов в якому просить суд: зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Батьківщина (код 30875436, юридична адреса вул. Незалежності, 51, с. Калюжинці, Срібнянський район, Чернігівська область, 17311) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку з кадастровим № :03:001:1173 площею 6,6677 га, розташовану за межами населеного пункту на території Юрківцівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, та повернути її у володіння та користування держави з приведенням її у придатний для використання стан.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою від 30.06.2020 вказана позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі № 927/561/20, підготовче засідання призначено на 26.08.2020 о 10:00.

Також вказаною ухвалою суд у відповідності до ст.50 ГПК України залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації.

26.08.2020 до суду надійшло клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» № 25-08/2020-1 від 25.08.2020, в якому просить суд зобов`язати позивача надати до суду докази самовільного зайняття земельної ділянки кадастровий номер № :03:001:1173 площею 6,6677 га на дату розгляду справи № 927/561/20 в судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні 26.08.2020 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 14.09.2020 до 12:00.

У підготовчому судовому засіданні 14.09.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 29.09.2020 о 10:00 год. з викликом в наступне судове засідання представників позивача та відповідача. Судом зобов`язано відповідача надати докази про відсутність, на час проведення розгляду справи у суді, посівів на спірній земельній ділянці та про фактичне її звільнення. Суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів самовільного зайняття земельної ділянки кадастровий номер № :03:001:1173 площею 6,6677 га на дату розгляду справи у суді.

29.09.2020 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 05.10.2020 до 09:30 та зобов`язано відповідача в наступному судовому засіданні надати усне чи письмове пояснення щодо отримання чи неотримання відповідачем пояснень прокурора від 01.09.2020, до якого додані листи прокурора від 27.02.2020 та від 21.05.2020, а також відповідь на лист ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 30.06.2020.

У судовому засіданні 05.10.2020 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позиції учасників справи.

Обґрунтовуючи позов прокурор посилається на те, що 18.02.2020 Бахмацькою місцевою прокуратурою розпочато кримінальне провадження № 0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки. В ході досудового слідства встановлено, що згідно листа ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.03.2020 № 10-25-0.332-1550/2-20 земельна ділянка № :03:001:1173 площею 6,6677 га була сформована в результаті проведення ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області заходів з інвентаризації земель відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 № 59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» та зареєстрована у Державному земельному кадастрі 17.12.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, затвердженої наказом Головного управління від 17.12.2019 № 24-25-0.35-178/175/19 із обмеженням щодо її використання охоронна зона навколо об`єктів культурної спадщини. В ході проведення огляду місця події в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000011 встановлено, що земельна ділянка № :03:001:1173 площею 6,6677 га всупереч вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, самовільно зайнята та фактично використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на ній мається посів сільськогосподарської культури кукурудзи. Факт самовільного використання зазначеної земельної ділянки підтверджується матеріалами перевірки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Самовільно зайнята земельна ділянка безпосередньо межує із двома земельними ділянками № :03:001:0170 та № :03:001:0917. Вказані земельні ділянки належать на праві приватної власності громадян та перебувають у користуванні на умовах оренди СТОВ «Батьківщина». Таким чином земельна ділянка № :03:001:1173 площею 6,6677 га фактично використовується відповідачем в єдиному масиві з орендованими у громадян землями без достатніх правових підстав. Факт протиправного самовільного використання земель історико-культурного призначення державної власності порушує інтереси держави як власника щодо реалізації передбаченого ч. 1 ст. 319 ЦК України права вільно розпоряджатися нею через уповноважений орган виконавчої влади і є підставою для втручання органів прокуратури. В зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Відповідач позов не визнав. Заперечуючи позов посилається на таке:

-твердження, які викладені в позовній заяві є припущеннями, які не підтверджуються жодними допустимими доказами;

-земельна ділянка № :03:001:1173 площею 6,6677 га товариством не використовується та жодні посіви на ній не проводилися, вважає, що СТОВ «Батьківщина» не є належним відповідачем у справі;

-при поданні позову не надано належних та допустимих доказів, які б доводили використання земельної ділянки саме відповідачем;

-просить залишити позов без розгляду, посилаючись на відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави, а отже і права звернення до суду;

-зазначив, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.06.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:1173, площею 6,6677 га відноситься до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки землі запасу.

Прокуратурою надано відповідь на відзив, в якій посилається на:

-факт використання спірної земельної ділянки підтверджується доказами, доданими до позовної заяви, ці обставини встановлено в рамках розслідування кримінального провадження;

-вказана земельна ділянка знаходиться в єдиному масиві з орендованими відповідачем землями;

-прокурором було належним чином обґрунтовано в чому полягає порушенні інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду;

-Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області перевірки щодо використання земельної ділянки не проводив, заходів представницького характеру щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки не вживав, тобто вказані інтереси на даний час залишаються незахищеними.

Прокуратурою подано письмові пояснення №66-8174вих-20 від 01.09.2020, в яких зазначає, що вирішуючи питання наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 дійшла висновку, що прокурор звертаючись до суду з позовом має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор посилається про направлення запиту від 27.02.2020 позивачу з повідомленням про факт самовільного зайняття земельних ділянок на території Юрківцівської сільської ради та листа від 21.05.2020 з пропозицією проінформувати про вжиті заходи на їх усунення та надати необхідні докази, повідомити позицію щодо подачі позову.

Прокуратурою подано письмові пояснення №66-8549вих20 від 21.09.2020, в яких повідомлено про необхідність подати додаткові докази на підтвердження факту використання самовільно зайнятої земельної ділянки, а саме листа від 14.09.2020, протоколу огляду місця події від 18.09.2020 з фото таблицею у кримінальному провадженні № 0000011.

Судом вказані докази прийняті до розгляду зважаючи на те, що лист від 14.09.2020 та протокол огляду місця події від 18.09.2020 датовані після відкриття судом провадження у справі і прокурор не мав можливості подати вказані докази разом з поданням позову.

Фактичні обставини справи та нормативно-правове обґрунтування.

За фактом самовільного зайняття земельної ділянки з кадастровим номером № :03:001:1173 площею 6,6677 га з видом обмеження «охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини» на території Юрківцівської сільської ради Талалаївського району, орган досудового розслідування Талалаївське відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Чернігівській області, порушено кримінальну справу за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України та внесено 18.02.2020 до ЄДР, номер кримінального провадження: 0000011.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 10-25-0.332-1550/2-20 від 20.03.2020 земельна ділянка площею 6,6677 га (кадастровий номер :03:001:1173) була сформована в результаті проведення Головним управлінням заходів з інвентаризації земель відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 № 59 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 17.12.2019, на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, затвердженої наказом Головного управління від 17.12.2019 № 25-10894/14-19-сг із обмеженням щодо її використання (охоронна зона навколо об`єктів культурної спадщини площею 6,6677 га згідно із Законом України «Про охорону культурної спадщини»). Земельна ділянка в оренду суб`єктам господарювання не передавалась.

В ході проведення огляду місця події, про що складено протокол огляду від 18.05.2020, в рамках розслідування кримінального провадження № 0000011 встановлено, що земельна ділянка № :03:001:1173 площею 6,6677 га самовільно зайнята та фактично використовуються для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і на ній мається посів сільськогосподарської культури кукурудзи. Земельна ділянка на місцевості не визначена в натурі і не позначена межовими знаками, використовується одним землекористувачем разом із суміжними ділянками єдиним масивом, про що свідчить однорідність та порядовість сходів сільськогосподарської культури.

Згідно протоколу перегляду даних Публічної кадастрової карти України за допомогою комп`ютерної техніки через мережу Інтернет від 21.02.2020 земельна ділянка № :03:001:0173 площею 6,6677 га своїми контурами безпосередньо межує із вдома земельними ділянками сільськогосподарського призначення № :03:001:0170 площею 3,1674 га та № :03:001:0917 площею 3,1647 га.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.05.2020 земельні ділянки з кадастровими номерами № :03:001:0170 площею 3,16 га та № :03:001:0917 площею 3,1647 га належать на праві приватної власності громадянам та перебувають у користуванні на умовах оренди у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» на підставі договорів оренди, укладених 09.04.2015 та 09.06.2016 відповідно.

Листом № 15-874/8 від 12.03.2020 Департамент культури, молоді та спорту Чернігівської обласної державної адміністрації повідомив Бахмацьку місцеву прокуратуру про те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:1173 розташований курган ІІІ (за 2,3 км на північний схід від с. Юрківці), який було нанесено на карту землекористування при погодженні проекту роздержавлення колективного сільськогосподарського підприємства «За мир» (с. Юрківці) у 1993 році та зафіксовано в проектній документації як землі історико-культурного призначення. На сьогодні курган на обліку не перебуває, обліковою документацією не забезпечений.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.06.2020 зазначено відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:1173 з цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), форма власності - відсутня інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі, дата реєстрації земельної ділянки 17.12.2019 відділом у Талалаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, вид обмеження у використанні земельної ділянки охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини, площа земельної ділянки 6,6677 га.

09.06.2020 головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Варвинському, Ічнянському, Прилуцькому, Талалаївському районах та м. Прилуках державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Чернігівської області Кононіченком Ю.М. за участю головного спеціаліста відділу в Талалаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області Зігури О.М., Юрківцівського сільського голови Мирошниченко С.М. проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель державної власності історико-культурного призначення на території Юрківцівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, кадастровий номер :03:001:1173, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельною ділянкою № 396-ДК/266/АП/09/01/-20.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 396 від 01.06.2020 розглянувши та взявши до уваги інформацію надану Бахмацькою місцевою прокуратурою, здійснивши обстеження земельних ділянок на місцевості в результаті перевірки встановлено, що весь загальний масив поля № 7 семипільної сівозміни (території колишнього КСП «За мир» Юрківцівської сільської ради Талалаївського району) загальною площею 48,40 га використовується для товарного сільськогосподарського виробництва, а саме посів та вирощування кукурудзи. В ході обстеження на місцевості встановлено, що в середині цього загального польового масиву зайнято та використовуються земельна ділянка державної власності кадастровий номер :03:001:1173 площею 6,6677 га. На польовому масиві, де знаходиться земельна ділянка кадастровий номер :03:001:1173 площею 6,6677 га вирощується один вид сільськогосподарської культури кукурудза, є однорідність обробітку ґрунтового покриву, та агрохімічні заходи використання земель, що дає підставу вважати, що вона використовується одним землекористувачем. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. За наявною інформацією самовільне використання цієї земельної ділянки було можливим здійснити СТОВ «Батьківщина», в зв`язку з використанням суміжних земельних ділянок пайового фонду (земельних паїв громадян-власників), що знаходяться в оренді підприємства. Участь в перевірці уповноваженого представника СТОВ «Батьківщина» було відмовлено в зв`язку з карантином.

Відповідно до ст. ст.187,188 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Статтею 6 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель (далі за текстом - Закон №963-ІV) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, серед іншого, у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Відповідно до ст.9 та ст.10 Закону №963-ІV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача були повноваження перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельна ділянка, розташовані на території Юрківцівської сільської ради Талалаївського району кадастровий номер :03:001:1173, на підставі Земельного кодексу України, Закону №963-ІV та наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області №396 від 01.06.2020.

Листом від 16.06.2020 №10-25-0.16-387/90-20 ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області матеріали перевірки направило Бахмацькій місцевій прокуратурі для прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України.

Як встановлено ч.1,3 та 4 ст.23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.3-5 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Однією із підстав для представництва є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду України у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Перед поданням позову прокурор звертався до позивача з листом від 27.02.2020 № 66-3406вих20, яким повідомляв про факти самовільного заняття земельної ділянки та листом № № 66-5793вих20 від 21.05.2020 про надання інформації чи вживались у судовому порядку заходи до повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та чи планується вжиття таких заходів.

Відповідь на даний лист була отримана після подання позову до суду, в якій повідомлено про те, що позивач не буде вживати заходів у судовому порядку для повернення самовільно зайнятої земельної ділянки (лист № 10.25-0.16-448/90-20 від 30.06.2020).

За таких обставин суд приходить до висновку, що у прокурора були підстави для звернення з даною позовною заявою до Господарського суду Чернігівської області в зв`язку з бездіяльністю Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Відповідно відсутні підстави для залишення позову без розгляду, про що просить відповідач.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У статті 14 Конституції України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 даної статті право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (ч.3 ст.78 Земельного кодексу України).

Суб`єктами права на землі державної власності згідно зі ст.80 Земельного кодексу України є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади.

Порядок надання земельних ділянок державної форми власності у користування чи оренду передбачені ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 22 Земельного кодексу України визначено правовий режим саме земель сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва останні передаються у власність та надаються у користування, зокрема, сільськогосподарським підприємствам.

За ст.4 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають, в тому числі речові права, похідні від права власності: право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

За висновками суду, будь-яких доказів на підтвердження факту набуття відповідачем речового права або ініціювання набуття такого права на спірну земельну ділянку матеріали справи не містять.

Згідно до визначення статті 1 Закону України «Про охорону земель» охорона земель - система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 211 Земельного Кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

За змістом статті 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Судом враховується, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч.1, 3-4 ст.74 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка знаходиться в єдиному масиві із земельними ділянками, які перебувають в оренді у відповідача та використовуються останнім для вирощування кукурудзи. Станом на час розгляду справи у суді на земельній ділянкці наявні посіви кукурудзи, що підтверджується протоколом огляду місця події від 18.09.2020 з доданими до нього фототаблицями.

Доказів на спростування сказаного відповідачем не надано.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ч.1 та 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням зазначеного та положень чинного законодавства України, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Судові витрати у справі складаються з судового збору і покладаються на відповідача згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.129, 232 233, 236-238, 240 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (вул. Незалежності, 51, с. Калюжинці, Срібнянський район, Чернігівська область, ) звільнити земельну ділянку кадастровий номер №:03:001:1173 площею 6,6677 га, що розташована за межами населеного пункту на території Юрківцівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, та повернути її у володіння та користування держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (пр-т Миру, 14, м. Чернігів, 14000, ) з приведенням земельної ділянки у придатний для використання стан.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (вул. Незалежності, 51, с. Калюжинці, Срібнянський район, Чернігівська область, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, , UA0006008, Державна казначейська служба м. Київ) судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 09.10.2020

Суддя Ю.В.Федоренко