ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2020 р. Справа № 924/237/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 305

за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс", с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 , м. Хмельницький; 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Ельбрус", м. Хмельницький; 3) ОСОБА_2 , с. Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області; 4) ОСОБА_3 , м. Хмельницький; 5) ОСОБА_4 , м. Хмельницький; 6) ОСОБА_5 , м. Хмельницький; 7) ОСОБА_6 , м. Хмельницький; 8) ОСОБА_7 , м. Хмельницький; 9) ОСОБА_8 , м. Хмельницький; 10) ОСОБА_9 , м. Хмельницький; 11) приватного підприємства "007", м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

представники:

позивача: Ребрик А.М. - представник згідно довіреності;

відповідача: Місяць А.П. - представник по довіреності;

третіх осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , представник ОСОБА_6 - Якимчук А.В.

Рішення ухвалюється 07.10.2020р., оскільки в судовому засіданні 28.09.2020р. оголошувалась перерва.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.09.2019р. у позові публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю "Ельбрус", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , приватного підприємства "007" про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019р. апеляційну скаргу акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишено без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області від 26.06.2019р. у справі № 924/237/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.02.2020р. по справі № 924/237/18 задоволено частково касаційну скаргу акціонерного товариства "УкрСиббанк", рішення господарського суду Хмельницької області від 26.06.2019р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019р. у справі № 924/237/18 - скасовано, справу № 924/237/18 передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020р. справа № 924/237/18 передана на розгляд судді Заверусі С.В.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.03.2020р. прийнято справу № 924/237/18 до розгляду, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.04.2020р. постановлено прийняти заяву позивача про зменшення позовних вимог та зазначено, що подальший розгляд справи ведеться з її урахуванням.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 09.06.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач, публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс", у якому просить (із врахуванням заяви позивача від 24.03.2020р. про зменшення позовних вимог) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" (місцезнаходження: 32132, Хмельницька обл., Ярмолинецький район, село Шарівка; ) з метою задоволення вимог публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" в загальному розмірі 3483908,73 дол. США (три мільйони чотириста вісімдесят три тисячі дев`ятсот вісім дол. США 73 цнт.) та 5023379,59 грн. (п`ять мільйонів двадцять три тисячі триста сімдесят дев`ять грн. 59 коп.), які виникли за кредитними договорами, а саме: 1) за кредитним договором № 00 від 10.07.2007 року - у розмірі 292165,49 дол. США за кредитом та процентами та 2230,95 грн. пені, з яких: 209999,48 дол. США - кредит, 82166,01 дол. США - проценти, 2230,95 грн. - пеня; 2) за кредитним договором № 0 від 10.07.2007 року - у розмірі 1761358,37 дол. США за кредитом та процентами, 8076,37 грн. пені, з яких: 1135838,48 дол. США - кредит, 625519,89 дол. США - проценти, 3441,86 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 4634,51 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 3) за кредитним договором № 0 від 01.04.2008 року у розмірі 2257463,04 грн., з яких: 908333,26 грн. - кредит, 1249129,78 грн. - проценти, 50000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 50000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 4) за кредитним договором № 0 від 07.04.2008 року - у розмірі 360604,60 дол. США за кредитом та процентами та 1439688,30 грн. пені, з яких: 186309,95 дол. США - кредит, 174294,65 дол. США - проценти, 271 364,61 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1168323,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 5) за кредитним договором № 0 від 21.04.2008 року у розмірі 217324,55 дол. США за кредитом та процентами, 2500 грн. пені, з яких: 181061,75 дол. США - кредит, 36262,80 дол. США - проценти, 2500 грн. - пеня; 6) за кредитним договором № 0 від 23.04.2008 року у розмірі 258783,91 дол. США за кредитом та процентами, 73236,73 грн. пені, з яких: 185103,08 дол. США - кредит, 73680,83 дол. США - проценти, 73236,73 грн. - пеня; 7) за кредитним договором № 0 від 28.05.2008 року у розмірі 186681,79 дол. США за кредитом та процентами, 31832,95 грн. пені, з яких: 147310,37 дол. США - кредит, 39371,42 дол. США - проценти, 31832,95 грн. - пеня; 8) за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року у розмірі 223597,50 дол. США за кредитом та процентами, 50647,16 грн. пені, з яких: 172142,80 дол. США - кредит, 51454,70 дол. США - проценти, 10167,25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 40479,91 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 9) за кредитним договором № 0 від 18.06.2008 року у розмірі 183392,52 дол. США за кредитом та процентами, 30989,82 грн. пені, з яких: 146082,25 дол. США - кредит, 37310,27 дол. США - проценти, 30989,82 грн. - пеня; 10) за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 року у розмірі 1126714,27 грн., з яких: 570000,00 грн. - кредит, 474625,30 грн. - проценти, 82088,97 грн. - пеня, встановивши спосіб реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", зі встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між акціонерним товариством "УкрСиббанк" та фізичною особою-підприємцем Швед Валентиною Анатоліївною (позичальник) було укладено кредитний договір № 0 від 10 липня 2007 року та кредитний договір № 0 від 10 липня 2007 року з додатковими угодами, відповідно до яких позичальник отримала кредитні кошти та зобов`язалася їх повернути, сплатити проценти за користування кредитними коштами та пеню у разі несвоєчасного повернення кредиту та процентів у розмірі та порядку, передбаченому п.п. 1.2, 1.3, 7.1 кредитних договорів. Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки від 12.07.2007 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , в якості забезпеченням в повному обсязі усіх грошових зобов`язань по кредитному договору № 0 від 10 липня 2007 року та кредитному договору № 0 від 10 липня 2007 року, ОСОБА_1 передано в іпотеку АКІБ "УкрСиббанк" будівлю готельно-ресторанного комплексу, загальною площею 936,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, позивач вказує, що між АКІБ "УкрСиббанк" та фізичними особами укладено ряд кредитних договорів, за умовами яких громадяни отримали кредитні кошти та зобов`язалися їх повернути, сплатити проценти за користування кредитними коштами та пеню у разі несвоєчасного повернення кредиту та процентів. На забезпечення виконання вказаних зобов`язань фізичних осіб між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Ельбрус" укладено іпотечні договори, у відповідності до яких в іпотеку передано оздоровчо-розважальний комплекс (кафе, бар, сауна, більярд) з добудованими допоміжними приміщеннями, загальною площею 2358,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звертає увагу, що із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно йому стало відомо, що власником нежитлового приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс". Відповідач набув права власності на вказаний об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2015р., укладеного з приватним підприємством "007".

Таким чином, як вказує позивач, внаслідок використання недостовірних відомостей та в незаконний спосіб, щодо майна (предметів іпотеки за кредитними договорами) вилучено обтяження щодо заборони відчуження об`єктів нерухомості та обтяження майна іпотекою.

Позивач зазначає, що в подальшому предмет іпотеки-1 та предмет іпотеки-2 об`єднані в один об`єкт - нежитлове приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, та цьому об`єкту збережено поштову адресу: АДРЕСА_1 . Як вбачається з договору купівлі-продажу від 31.01.2015р., приватне підприємство "007" отримало право власності на об`єкт, загальною площею 3295,6 кв.м на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ № 959010. Отже, нежитлове приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м ( АДРЕСА_1 ), створено шляхом об`єднання: будівлі готельно-ресторанного комплексу, загальною площею 936,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 та оздоровчо-розважального комплексу (кафе, бар, сауна, більярд) з добудованими допоміжними приміщеннями, загальною площею 2358,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звертає увагу, що в подальшому приватне підприємство "007" на підставі договору купівлі-продажу 31 січня 2015 року продало вказане майно (нежитлове приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ) відповідачу. Вказаний об`єкт не є новоствореним об`єктом, оскільки він утворений з прив`язкою до вже існуючої заставленої нерухомості шляхом об`єднання існуючих приміщень за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Відтак, даний об`єкт виступає предметом іпотеки.

Позивач зазначає, що, враховуючи невиконання умов кредитних договорів щодо повернення кредиту, процентів, пені, останній звернувся до суду з вимогою щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною 21589619,00 грн.

Представником позивача 30.06.2020р. надано суду додаткові пояснення та зауваження до Науково-консультативного висновку у галузі права д.ю.н., професора Гриняка Андрія Богдановича на запит представника товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" Місяця А.П. щодо застосування за аналогією закону ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до правовідносин пов`язаних із набуттям права власності на предмет іпотеки. Обґрунтовуючи свої пояснення та зауваження, позивачем вказано, зокрема, що висновок експерта в галузі права не є доказом, а має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду.

Крім того, питання про допуск до участі у справі д.ю.н., професора Гриняка А.Б., як експерта з питань права, у порядку ст. 70 ГПК України судом не вирішувалося.

В той же час, як стверджує позивач, застосування аналогії закону можливе виключно у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовано законом, однак положення ст. 23 Закону України "Про іпотеку" встановлюють чітке та однозначне регулювання в питанні збереження іпотеки у випадку права власності на предмет іпотеки до третьої особи.

Також позивачем звернуто увагу, що порівняння положень Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про забезпечення вимог та реєстрацію обтяжень" дає всі підстави вважати, що різне регулювання пов`язано з різними правомочностями щодо продажу майна: щодо іпотеки (нерухомого майна) - такий продаж неможливий та здійснюється виключно на підставі згоди іпотекодержателя, перехід права власності призводить до виникнення і набуття права і обов`язків іпотекодавця; щодо застави (рухомого майна) - такий продаж можливий, крім випадків, якщо така згода передбачена договором або законом. При цьому, в будь-якому випадку правовідносини іпотеки не регулюються положеннями Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", оскільки вказаний закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна.

Представник позивача відзначає, що ототожнювати поняття "обтяження" та поняття "застава" не варто. Відомостей про те, що набуття майна здійснюється з припиненням застави ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" - не містить, а за положеннями ст. 27 Закону України "Про заставу" прямо визначається про збереження застави (застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи).

Разом з тим, позивачем стосовно необхідності врахування принципу дії законів у часі відмічено, що Науково-консультативний висновок не може братися до уваги в даній справі, оскільки зроблений відносно законодавства, яке дійсне на теперішній час, а не на час виникнення спірних правовідносин.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог), при цьому вказував на їх правомірність та обґрунтованість наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача надав суду письмові пояснення від 26.05.2020р., у яких зазначає, зокрема, що товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс" немає договірних відносин стосовно іпотеки із позивачем, в той час, як є добросовісним набувачем нерухомого майна, а придбане ним майно за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно немає обтяжень. Також, як стверджує відповідач, листи, які були направлені на адресу реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції за підписом представника акціонерного товариства "УкрСиббанк" свідчать про вчинення юридичною особою значимих дій, внаслідок яких було нанесено шкоду добросовісному набувачу майна - товариству з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс", що є підставою для відмови у захисті цивільного права та інтересу. Як вважає відповідач, у спеціальному законі, який регулює відносини пов`язані з іпотекою майна відсутні норми, які встановлюють порядок набуття права власності добросовісним набувачем, у разі придбання ним нерухомого майна за відплатним договором, яке є предметом іпотеки та щодо якого відсутні обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, представник відповідача наголошує на тому, що відповідно до ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Таким чином, за висновком відповідача, з огляду на наведені фактичні обставини справи, наявність практики Європейського суду з прав людини, а також приписів національного законодавства щодо захисту права власності добросовісного набувача, відсутність в профільному законі приписів, що регулюють подібні правовідносини, відповідач вважає за можливе звернутись до експерта у галузі права з питань застосування аналогії закону.

У письмових поясненнях від 20.07.2020р. представник позивача наголосив, що із наданого консультативного висновку експерта у галузі права вбачається, що оскільки предмет іпотеки виступає об`єктом цивільних прав не тільки у внутрішніх відносинах між іпотекодавцем та іпотекодержателем з метою забезпечення основного зобов`язання - договору купівлі-продажу, кредиту, позику, тощо, але в той же час може виступати самостійним об`єктом цивільних прав і бути предметом договору у зовнішніх відносинах з третіми особами - набувачами, то у даній ситуації аналогія закону є допустимою, а положення ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" можуть застосовуватись до правовідносин, пов`язаних із набуттям права власності добросовісним набувачем, у разі придбання ним нерухомого майна за відплатним договором, яке є предметом іпотеки та щодо якого відсутні обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

28.09.2020р. представником товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс" подано заяву про застосування строків позовної давності. В обґрунтування поданої заяви відповідачем зазначено, зокрема, що рішенням господарського суду Хмельницької області у справі № 9/5025/956/11 від 14.07.2011р. стягнуто з ФОП Швед В.А. на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором № 0 від 10.07.2007р. При цьому, як вбачається із розрахунку позивача, починаючи з 16.03.2013р. погашення заборгованості ані за кредитом, ані за процентами по договору № 0 від 10.07.2007р. не здійснювалось.

Крім того, рішенням господарського суду Хмельницької області у справі № 924/108/13-г від 03.07.2013р. з ФОП Швед В.А. на користь ПАТ "Укрсиббанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором № від 10.07.2007р. Разом з тим, починаючи з 31.07.2013р. погашення заборгованості ані за кредитом, ані за процентами по договору № від 10.07.2007р. не здійснювалося.

Зазначене, на думку відповідача, підтверджує, що з моменту порушення провадження у справах № 924/108/13-г, № 9/5025/956/11 (2011 - 2013 роки) строк виконання зобов`язань за кредитними договорами № 0, № є таким, що настав, оскільки звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Отже, як вважає відповідач перебіг позовної давності почався з дня пред`явлення відповідного повідомлення про дострокове погашення заборгованості та/або звернення до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості, який станом на дату звернення до суду із позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (27.03.2018р.) є пропущеним.

Також відповідачем зазначено, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , датовані періодом лютий 2013 року - листопад 2015 року, що також вказує на вимогу банку про дострокове виконання кредитних зобов`язань та, як наслідок, пропуск строку позовної давності про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представником відповідача під час судових дебатів заявлено усне клопотання про залишення позову без руху у зв`язку з несплатою позивачем судового збору у повному об`ємі.

В задоволенні даного клопотання суд відмовляє, з огляду на строки розгляду справи по суті, та враховуючи що дане клопотання заявлено під час судових дебатів, а не під час підготовчого засідання, хоча саме завданням підготовчого засідання є розгляд даних клопотань. Окрім того, позивачем зазначено, що сума судового збору буде доплачена останнім, саме за наслідками вирішення справи по суті, з огляду на зміну позиції Верховного Суду щодо сплати судового збору справ даної категорії після звернення позивача з позовом до суду.

Враховується, що згідно п. 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р., якщо факт недоплати судового збору з`ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов`язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк, та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні; у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору.

Третьою особою ОСОБА_3 подано до суду клопотання від 26.05.2020р., у якому підтримує позов акціонерного товариства "УкрСиббанк" для повернення майна і погашення кредиту.

Третя особа ОСОБА_6 у клопотанні від 27.05.2020р. просить суд відмовити у позові, вказуючи при цьому, що кредитні кошти в сумі 165000,00 доларів США за кредитним договором № 0 від 28.05.2008р. не отримувала і даний факт жодним доказом по справі не підтверджено. Крім того, жодним доказом по справі не доведено також і факт здійснення ОСОБА_6 розпорядження такими коштами.

06.10.2020р. на адресу суду надійшли письмові пояснення представника АТ "Укрсиббанк" щодо початку перебігу, переривання та обрахунку позовної давності, відповідно до яких позивач заперечує щодо заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" про застосування строків позовної давності. В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, зокрема, що про відсутність майна у ТОВ "Ельбрус" позивачу стало відомо з рішення господарського суду Хмельницької області у справі № 924/108/13-г. При цьому, як стверджує позивач, актом державного виконавця від 29.05.2017р. встановлено, що при перевірці майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1 майна (рухомого та нерухомого), належного ТОВ "Ельбрус", не виявлено, а за зазначеною адресою знаходиться ТОВ "Діамант Плюс". Тобто, з наведеного про відповідача, як особу, яка порушує права АТ "Укрсиббанк", стало відомо лише 29.05.2017р. Крім того, позивачем відмічено, що позовну заяву у справі № 924/237/18 про звернення стягнення на предмет іпотеки подано 27.03.2018р. - до спливу трьох років після переривання позовної давності у справах № 686/12767/15-ц (стягнення боргу за договором від 01.04.2008р., позичальник ОСОБА_2 ) та № 686/12986/15-ц (стягнення боргу за договором від 01.07.2008р., позичальник ОСОБА_3 ). Також позивач звертає увагу, що перебіг строку позовної давності пов`язується із фактом встановлення відсутності майна в межах виконавчого провадження (тобто під час вчинення виконавчих дій). При цьому, як вже зазначалось позивачем, про відсутність у ТОВ "Ельбрус" майна банку стало відомо лише 29.05.2017р. з акту державного виконавця. В даному випадку у АТ "Укрсиббанк", як у кредитора (за наявності рішення про стягнення боргу з ФОП Швед та ТОВ "Ельбрус"), існували легітимні очікування на примусове виконання рішення суду, в т.ч. за рахунок іпотечного майна.

Треті особи ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю "Ельбрус", ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , приватне підприємств "007" м. Київ в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, письмової позиції з приводу позовних вимог не надали.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

10.07.2007р. між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та фізичною особою-підприємцем Швед Валентиною Анатоліївною (позичальник) укладено кредитний договір № 0, згідно п. 1.1. якого банк зобов`язується надавати, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 210000 доларів США у порядку і на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2.2. договору позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі - в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в терміни, не пізніше 09 липня 2010 року якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.2., 2.4., 4.10., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11., 7.4. договору.

Позичальник зобов`язується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ "Укрсиббанк".

Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у цьому пункті рахунок банку.

Згідно п. 1.3. договору плата за кредит (під терміном "плата за кредит" в цьому договорі розуміються як проценти, так і комісії): за користування кредитними коштами з 10 липня 2007 року по 08 жовтня 2007 року процентна ставка встановлюється у розмірі 12,3 % річних. За користування кредитними коштами після 08 жовтня 2007 року процентна ставка встановлюється у розмірі 14,3 % річних, якщо інша процентна ставка не буде встановлена у відповідності до умов цього договору та/або додаткових угод до договору (п. 1.3.1 договору); за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк з 10 липня 2007р. по 08 жовтня 2007р. процентна ставка встановлюється у розмірі 18,5% річних. За користування кредитними коштами після 08 жовтня 2007р. процентна ставка встановлюється у розмірі 21,5% річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування та облік таких процентів Банк здійснює відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, зокрема, нормативних актів НБУ (п. 1.3.2 договору); сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом "а" та/або "б" п. 9.2. договору (п. 1.3.3 договору); нараховування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами п.п. 1.3.2., 1.3.3., 9.2. договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору, якщо інша база нарахування процентів не передбачена умовами п. 1.3.2 та/або п.п. 1.3.3., 9.2. договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (п. 1.3.4 договору); позичальник зобов`язується сплачувати проценти у строк - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем (п. 1.3.5 договору).

Згідно п. 1.4. договору цільове призначення (мета) кредиту: поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 1.5. договору кредит надається шляхом: зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням; або оплати банком платіжних документів позичальника за рахунок кредитних коштів, наданих відповідно до умов договору та в порядку, окремо обумовленому сторонами в письмовій формі.

У відповідності до п. 1.6. договору цим сторони погодили наступну черговість погашення позичальником своїх грошових зобов`язань за цим договором: 1) прострочені комісії (а саме: комісії банку, при сплаті яких позичальник порушив терміни їх оплати згідно умов договору), якщо буде мати місце прострочення; 2) строкові комісії (а саме: комісії банку, при сплаті яких позичальник не порушив терміни їх оплати згідно умов договору); 3) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові проценти; 5) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 6) строкова сума основного боргу; 7) штрафні санкції за договором.

У випадку перерахування грошових коштів на погашення кредиту та/або процентів та/або комісій у порушення вищевказаної черговості з вини позичальника, банк вправі самостійно перерозподілити кошти позичальника, що надійшли, відповідно до черговості, викладеної в цьому пункті договору, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

Розділом 2 договору сторони передбачили умови забезпечення кредиту. Так, у пункті 2.1. договору визначено, що у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається: іпотека нерухомості, а саме: будівлі готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв.м, що розташований за адресою: м. Хмельницький, пров. Купріна, буд. 3/1, який належить на праві власності позичальнику.

Договір підписаний та скріплений відтиском печаток сторін.

Додатком 1 до договору сторони оформили графік погашення кредиту, згідно п. 2 якого позичальник відповідно до умов вищевказаного договору зобов`язується повернути банку кредит у таких розмірах, щоб станом на нижче вказану дату сума заборгованості за кредитом не перевищувала наступний розмір, а саме: 10.07.2007р. - 210000 дол. США, 10.07.2008р. - 210000 дол. США, 13.07.2009р. - 210000 дол. США.

Додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 0 від 10.07.2007р. сторони передбачили викладення п. 1.3.5 договору в редакції, згідно якої позичальник зобов`язується сплачувати проценти у строк - з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

Крім того, 10.07.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банк) та фізичною особою підприємцем Швед Валентиною Анатоліївною (позичальник) укладено кредитний договір № 0, згідно п. 1.1. якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 1400000,00 доларів США у порядку і на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 1.2.1. договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: транш у сумі 830000,00 доларів США в строк до 10.07.2007р. за умови укладення договорів забезпечення виконання зобов`язань позичальника, передбаченими п.п. 2.1.3., п.п. 2.1.4., п. 2.1. даного договору; залишок суми кредиту надається траншами на протязі дії всього строку кредитного договору за умови укладення договорів забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що передбачені п. 2.1. даного договору.

Пунктом 1.2.2. договору сторони передбачили, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі - в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), але не пізніше 10 липня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.2., 2.4., 4.10., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11., 7.4. договору.

Позичальник зобов`язується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок № НОМЕР_3 в АКІБ "УкрСиббанк".

Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у цьому пункті рахунок банку.

Згідно п. 1.3 договору плата за кредит (під терміном "плата за кредит" в цьому договорі розуміються як проценти, так і комісії): за користування кредитними коштами з 10 липня 2007р. по 08 жовтня 2007р. процентна ставка встановлюється у розмірі 12,3% річних. За користування кредитними коштами після 08 жовтня 2007р. процентна ставка встановлюється у розмірі 14,3% річних, якщо інша процентна ставка не буде встановлена у відповідності до умов цього договору та/або додаткових угод до договору (п. 1.3.1.); за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк з 10 липня 2007р. по 08 жовтня 2007р. процентна ставка встановлюється у розмірі 18,5% річних. За користування кредитними коштами після 08 жовтня 2007р. процентна ставка встановлюється у розмірі 21,5% річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування та облік таких процентів банк здійснює відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, зокрема, нормативних актів НБУ (п. 1.3.2.); нараховування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами п.п. 1.3.2, 1.3.3, 9.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору, якщо інша база нарахування процентів не передбачена умовами п. 1.3.2. та/або п.п. 1.3.3., 9.2. договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (п. 1.3.4 договору); позичальник зобов`язується сплачувати проценти у строк - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем (п. 1.3.5. договору).

У відповідності до п. 1.4 договору цільове призначення (мета) кредиту: рефінансування кредиторської заборгованості, проведення ремонтних робіт.

Згідно п. 1.5 договору кредит надається шляхом: зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням; або оплати банком платіжних документів позичальника за рахунок кредитних коштів, наданих відповідно до умов договору та в порядку, окремо обумовленому сторонами в письмовій формі.

Пунктом 1.6. договору сторони погодили черговість погашення позичальником своїх грошових зобов`язань за цим договором, яка ідентична черговості визначеній у кредитному договорі №0 від 10.07.2007 року.

Як передбачено п. 2.1 договору, у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається: іпотека нерухомості, а саме: будівлі готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв. м., що розташований за адресою: м. Хмельницький, пров. Купріна, буд. 3/1, який належить на праві власності позичальнику.

Договір підписаний та скріплений відтиском печаток сторін.

Між сторонами підписано: додаток № 1 до кредитного договору № 0 від 10.07.2007р., згідно якого визначено графік погашення кредиту (остаточне повернення коштів повинно відбутися 10.06.2014 року); додаткова угода № 3 від 02.02.2009 року, за умовами якої змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 10.07.2016 року; додаткова угода № 4 від 02.02.2009 року, у відповідності до якої сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту.

12.07.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (іпотекодержатель) та фізичною особою підприємцем Швед Валентиною Анатоліївною (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, згідно п. 1.1. якого предметом іпотеки є нерухомість: будівля готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв.м, що належить іпотекодавцю на праві власності (предмет іпотеки), зареєстрована в Хмельницькому БТІ в державному реєстрі прав на нерухоме майно за р. №15417376 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Ринкова вартість предмету іпотеки згідно звіту незалежного оцінщика становить: 8133510,00 грн.

У відповідності до п. 1.2. договору іпотеки іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 10.07.2007 року та кредитним договором №0 від 10.07.2007 року (надалі - кредитні договори).

Згідно п. 2.1.1. договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Як визначено п. 2.1.2. договору, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у: випадках, зазначених в п.п. 2.1.1. - 2.1.2. цього договору, або; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або; у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, або: в інших випадках відповідно до діючого законодавства.

Згідно п. 4.2. договору звернення стягнення здійснюється на підставі: або рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса; або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; або за договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до п. 4.3. договору у випадках, зазначених в. п.п. 2.1.1. - 2.1.2. цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку".

У разі невиконання іпотекодавцем вимог, зазначених у повідомлені, про яке йдеться в п. 4.3. іпотекодержатель здійснює звернення стягнення (п. 4.4. договору).

Відповідно до п. 4.5 договору звернення стягнення за рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до Закону України "Про іпотеку".

Договір підписаний сторонами, скріплений відтиском печатки іпотекодержателя, посвідчено державним нотаріусом першої Хмельницької державної нотаріальної контори Оксанюк А.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1-4443. Крім того, договір іпотеки містить заборону державного нотаріуса щодо відчуження зазначеного в договорі майна до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Крім того, протягом квітня-липня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банк) та громадянами України підписано ряд договорів про надання споживчого кредиту. Так, 01.04.2008 року між банком та громадянкою України ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатками, 07.04.2008 року укладено договір № 0 з додатками між банком та громадянкою України ОСОБА_3 (позичальник), 21.04.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банк) та громадянином України ОСОБА_4 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатками; 23.04.2008 року між "Укрсиббанк" та громадянкою України ОСОБА_5 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатками; 28.05.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банк) та громадянкою України ОСОБА_6 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатками; 29.05.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банк) та громадянином України ОСОБА_7 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатками; 18.06.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банк) та громадянином України ОСОБА_10 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатками; 04.07.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банк) та громадянкою України ОСОБА_9 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з додатками;

Згідно пунктів 1.1 договорів про надання споживчого кредиту, банк зобов`язується надати позичальникам кредитні кошти в сумі: 630000,00 грн. громадянці ОСОБА_9 , 165000,00 доларів США громадянину ОСОБА_10 , 200000,00 доларів США громадянину ОСОБА_7 , 165000,00 доларів США громадянці ОСОБА_6 , 198500,00 доларів США громадянці ОСОБА_5 , 200000,00 доларів США громадянину ОСОБА_4 , 200000,00 доларів США громадянці ОСОБА_3 , 1000000,00 грн. громадянці ОСОБА_2 , а позичальники зобов`язалися прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах зазначених у даних договорах.

У відповідності до п. 1.5 договорів банк надає позичальникам кредит шляхом: зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальників.

На виконання зобов`язань за вказаними споживчими кредитними договорами між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ельбрус" в особі директора Швед В.А. (іпотекодавець) укладено договори іпотеки, зокрема: договір іпотеки від 01 квітня 2008 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 квітня 2008 року (позичальник ОСОБА_2 ), договір іпотеки від 07 квітня 2008 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07 квітня 2008 року (позичальник ОСОБА_3 ), договір іпотеки № 14012/4 від 21 квітня 2008 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 квітня 2008 року (позичальник ОСОБА_4 ), договір іпотеки від 23 квітня 2008 року на забезпечення вимог за кредитним договором № 0 від 23 квітня 2008 року (позичальник ОСОБА_5 ), договір іпотеки від 28 травня 2008 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28 травня 2008 року (позичальник ОСОБА_6 ), договір іпотеки від 29 травня 2008 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 травня 2008 року (позичальник ОСОБА_7 ), договір іпотеки від 18 червня 2008 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18 червня 2008 року (позичальник ОСОБА_8 ), договір іпотеки від 04 липня 2008 року на забезпечення вимог за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04 липня 2008 року (позичальник ОСОБА_9 ).

У відповідності до пунктів 1.1 договорів іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю оздоровчо-розважальний комплекс (кафе, бар, сауна, більярд) з добудованими допоміжними приміщеннями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 22586017 та належить іпотекодавцю на праві власності. Загальна площа предмета іпотеки становить 2358,7 кв.м.

Згідно п. 1.2 договорів ринкова вартість предмету іпотеки згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності становить 11089069,00 грн.

Пунктами 1.5 договорів передбачено, що іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід`ємні від нього поліпшення, складові частини, внутрішні системи, зміни, що існують на момент укладення договору та виникнуть в майбутньому.

Згідно пунктів 4.1 договорів сторони визначили, що іпотекодржатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки: у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цими договорами або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цими договорами.

Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цих договорів та Закону України "Про іпотеку" (п. 4.2 договорів).

Договори іпотеки підписані та скріплені відтиском печаток сторін, посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. та зареєстровано в реєстрі.

Крім того, іпотечні договори містять заборону приватного нотаріуса на відчуження зазначеного в договорах майна, що належить ТОВ "Ельбрус", які зареєстровані в реєстрі.

Матеріали справи містять технічний паспорт складений 23.06.2006 року на приміщення готельно-ресторанного комплексу, розташованого по АДРЕСА_2 , площею 936,9 кв.м., власником якого вказано ОСОБА_1 та технічний паспорт складений 01.02.2008 року на приміщення оздоровчо-розважального комплексу по АДРЕСА_1 , площею 2358,7 кв.м., власником якого зазначено ТОВ "Ельбрус".

07.05.2013 року представник АТ "Укрсиббанк" звертався до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції з листом № 30-31-302, згідно якого повідомляв, що у зв`язку із погашенням кредитних договорів в частині вартості застави майна, а саме: оздоровчо-розважального комплексу загальною площею 2358,7 кв.м, що розташований у АДРЕСА_1 , належного на праві власності ТОВ "Ельбрус", необхідно зняти заборону на відчуження вищезазначеного майна та виключити запис з реєстру іпотек.

Матеріали справи містять картку прийому заяви № 2155383 від 07.05.2013 року, інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 07.05.2013 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 3243393 від 07.05.2013 року, згідно якого припинено обтяження нерухомого майна, що належить ТОВ "Ельбрус" та переданого в іпотеку за договором від 04.07.2008 року - оздоровчо-розважального комплексу (кафе, бар, сауна, більярд) з добудованими допоміжними приміщеннями, загальною площею 2358,7 кв.м, що розташований у АДРЕСА_1 .

Також, 07.05.2013 року представник АТ "Укрсиббанк" звертався до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції з листом № 30-31-301, згідно якого повідомляв, що у зв`язку із погашенням кредитного договору № 0 від 10.07.2007 року в частині вартості майна, а саме: готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв.м, що розташований у АДРЕСА_2 належного на праві власності ОСОБА_1 , необхідно зняти заборону на відчуження вищезазначеного майна та виключити запис з реєстру іпотек.

Матеріали справи містять картку прийому заяви № 2156125 від 07.05.2013 року, інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 07.05.2013 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 3244650 від 07.05.2013 року, згідно якого припинено обтяження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та переданого в іпотеку за договором від 12.07.2007 року - готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв.м, що розташований у АДРЕСА_2 .

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2015 року, яку залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.09.2016 року, відмовлено публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" у задоволенні адміністративного позову до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи ОСОБА_1 та ОСОБА_11 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

31.01.2015 року між приватним підприємством "007" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно п. 1 якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність нежитлове приміщення готельно-ресторанний та оздоровчо-розважальний комплекс загальною площею 3295,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 та оплачує вартість такого нерухомого майна згідно умов даного договору.

Відчужуване нерухоме майно належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 , виданого 01.08.2013 року (п. 2 договору).

Крім того, 31.01.2015 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно умов якого приватне підприємство "007" передає у власність належну йому земельну ділянку площею 0,1886 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, а товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" приймає земельну ділянку та сплачує за неї обговорену грошову суму.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.03.2018 року нежитлове приміщення - готельно-ресторанний та оздоровчо-розважальний комплекс загальною площею 3295,6 кв.м, що розташований у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01, належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс".

Матеріали справи містять висновок № 4724/18-26 судової експертизи від 27.02.2019 року, у відповідності до якого ринкова вартість нерухомого майна - нежитлових приміщень готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час проведення експертизи складає - 42136690 грн. без ПДВ.

Разом із тим, позивач вказує, що треті особи не виконують кредитні зобов`язання щодо повернення кредиту, процентів, пені, у зв`язку із чим банк звернувся до суду із даним позовом та просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його з прилюдних торгів.

При цьому, на підтвердження існування заборгованості позивач подав довідки - розрахунку заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом, згідно яких у ОСОБА_1 станом на 22.03.2018 року за кредитним договором № 0 від 10.07.2007 року існує заборгованість в сумі 162165,49 доларів США за кредитом та 305278,75 доларів США за відсотками, заборгованість по пені становить 12097,92 грн. За кредитним договором № 0 від 10.07.2007р. заборгованість ОСОБА_1 по кредиту становить 1135838,48 доларів США, по відсотках - 1845820,05 доларів США, по пені - 77440,07грн.

Також, позивач надав в матеріали справи довідки - розрахунки заборгованості за кредитними договорами, укладеними між банком та громадянами, згідно яких заборгованість: ОСОБА_2 станом на 22.03.2018р. за договором № 0 від 01.04.2008 року становить 908333,26 грн. за кредитом, 2058086,23 грн. за відсотками та 739171,20 грн. по пені; ОСОБА_3 за договором № 0 від 07.04.2008 року - 186309,95 доларів за кредитом, 270891,11 доларів США за відсотками та 2290119,35 грн. пені; ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 від 21.04.2008 року - 181061,75 доларів кредит, 187650,90 доларів відсотки та 1429238,76 грн. пені; ОСОБА_5 за договором № 0 від 23.04.2008 року заборгованість становить 185103,08 доларів за кредитом, 247572,95 доларів за відсотками та 1881655,47 грн. по пені; ОСОБА_6 за договором № 0 від 28.05.2008 року - 147310,37 доларів за кредитом, 184770,48 доларів за відсотками та 1455699,21 грн. по пені; ОСОБА_7 за договором № 1 від 03.02.2009р. - 172142,80 доларів за кредитом, 211935,38 доларів за відсотками та 1833228,84 грн. пені; ОСОБА_8 за договором № 0 від 18.06.2008 року - 146082,25 доларів за кредитом, 167713,49 доларів за відсотками та 1334186,25 грн. пені; ОСОБА_9 за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 року - 570000,00 грн. за кредитом, 1844379,17 грн. за відсотками та 616179,85 грн. пені.

Крім того, ухвалою суду в Хмельницького бюро технічної інвентаризації було витребувано технічну документацію на нежитлові приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, яка досліджена судом.

Відповідно до науково-консультативного висновку у галузі права, предметом наукового дослідження якого є можливість застосувати аналогії закону, а саме ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до правовідносин, пов`язаних із набуттям права власності добросовісним набувачем, у разі придбання ним нерухомого майна за відплатним договором, яке є предметом іпотеки та щодо якого відсутні обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, доктор юридичних наук, професор, завідувач відділу проблем приватного права Науково-дослідного інституту приватного права і підприємництва імені академіка Ф.Г. Бурчака Національної академії правових наук України, член Науково-консультативної ради при Верховному Суді А.Б. Гриняк дійшов висновку, що основні положення про заставу регулюються ЦК України, Законом України "Про заставу" та Законом України "Про іпотеку". Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Разом із тим, предмет іпотеки може бути предметом договору у зовнішніх відносинах з третіми особами - набувачами виключно на підставі згоди іпотекодержателя. Щодо визначення категорії "добросовісний набувач" за договором про відчуження майна, що перебуває в іпотеці, варто виходити з наявності відомостей чи їх відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як джерела достовірної інформації про наявність чи відсутність обтяжень майна, що перебуває в обороті. У зв`язку з цим вважаємо, що положення ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" можуть застосовуватися до правовідносин, пов`язаних із набуттям права власності добросовісним набувачем, у разі придбання ним нерухомого майна за відплатним договором, яке є предметом іпотеки та щодо якого відсутні обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, враховуючи те, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень спрямована на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей про зареєстровані об`єкти, встановлено, що у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" прямо передбачено обов`язок здійснювати державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна згідно закону, але не визначено правових наслідків невиконання цього обов`язку ні для сторін договору, ні для третіх осіб. На відміну від останнього, у Законі України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", навпаки, такі норми прямо прописані, незважаючи на те, що державна реєстрація застави рухомого майна не є обов`язковою умовою укладення договору та його достовірності для сторін договору і третіх осіб.

Оскільки предмет іпотеки виступає об`єктом цивільних прав не тільки у внутрішніх відносинах між іпотекодавцем та іпотекодержателем з метою забезпечення основного зобов`язання - договору купівлі-продажу, кредиту, позики тощо, але в той же час може виступати самосійним об`єктом цивільних прав і бути предметом договору у зовнішніх відносинах з третіми особами - набувачами, вважаємо, що у даній ситуації аналогія закону є допустимою, а положення ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" можуть застосовуватися до правовідносин, пов`язаних із набуттям права власності добросовісним набувачем, у разі придбання ним нерухомого майна за відплатним договором, яке є предметом іпотеки та щодо якого відсутні обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Першим відділом ДВС у м. Хмельницькому надано ОСОБА_3 інформацію, що станом на 21.09.2020р. залишок заборгованості по виконавчому провадженню № 61226455 становить 9030486,62 грн.

Постановою від 07.09.2020р. Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/686/3086/13, виданий 12.12.2013р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення з боржника ( ОСОБА_6 ) на користь стягувача (АТ "Укрсиббанк") коштів в сумі 1523420,46 грн.

Постановою Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому від 07.09.2020р. ВП № 62921363 визначено для боржника ( ОСОБА_6 ) розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

07.09.2020р. Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому винесено постанову (ВП № 62921363) про стягнення з боржника ( ОСОБА_6 ) виконавчого збору в розмірі 152342,05 грн.

Постановою від 07.09.2020р. Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/686/3086/13, виданий 12.12.2013р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення з боржника ( ОСОБА_6 ) на користь стягувача (АТ "Укрсиббанк") коштів в сумі 1523420,46 грн.

Постановою Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому від 07.09.2020р. ВП № 62921446 визначено для боржника ( ОСОБА_6 ) розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

07.09.2020р. Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому винесено постанову (ВП № 62921446) про стягнення з боржника ( ОСОБА_6 ) виконавчого збору в розмірі 152342,05 грн.

07.09.2020р. Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому винесено постанови (ВП № 62921446), яким накладено аршт на грошові кошти та майно боржника - ОСОБА_6 .

Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому листом від 22.09.2020р. повідомлено ОСОБА_7 , що за виконавчим провадження № 55456838 станом на 18.09.2020р. з пенсії боржника на користь стягувача стягнуто 21560,85 грн.

03.01.2018р. Другим відділом ДВС м. Хмельницького винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55456836 за виконавчим листом апеляційного суду Хмельницької області від 28.10.2015р. про стягнення 4697783,00 грн. та 50647,16 грн. пені.

Постановою від 26.11.2018р. Другим відділом ДВС м. Хмельницького на виконання виконавчого листа № 686/4815/13, виданий 28.10.2015р., накладено арешт на грошові кошти боржника - Бурдельного В.М.

Постановою від 14.09.2018р. у ВП № 55456836 Другим відділом ДВС м. Хмельницького постановлено звернути стягнення на доходи боржника - ОСОБА_7 .

Згідно пояснень від 09.01.2018р., наданих головному державному виконавцю Другого ВДВС м. Хмельницький, Бурдельним В.М. повідомлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 знаходиться в доларовій іпотеці АТ "Приватбанк".

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.02.2020р. у справі № 686/3667/2020 постановлено надати слідчому 2-говідділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Носенку Валерію Олександровичу, старшому інспектору відділу протидії кіберзлочинам Подільського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції НПУ Дереновському Артуру Вікторовичу, інспектору відділу протидії кіберзлочинам Подільського управління кіберполіції Департаменту кіберполіції НПУ Костюку Артему Ігоровичу, інспектору ВПК в Хмельницькій області Подільського УКП ДКПНП України лейтенанту поліції Власюку Олександру Михайловичу у кримінальному провадженні № 0005452 від 20.11.2019 року дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ПАТ "Укрсиббанк" (, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) з можливістю вилучення їх у Хмельницькій філії за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 39), а саме до: кредитної справи стосовно договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.05.2008, документи, які стали підставою для укладення договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.05.2008, відкриття розрахункового рахунку на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підтверджують факт про надходження коштів по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 28.05.2008 на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факти перерахування даних коштів на інші рахунку, або факти отримання їх готівкою, а також виписка про рух коштів на розрахунковому рахунку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період часу з 01.05.2008 по 20.11.2019, з метою вилучення копій з вказаних документів, службовим особам ПАТ "Укрсиббанк" (, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) та Хмельницької філії за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 39) забезпечити тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.03.2020р. слідчий 2-го відділення Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області отримав доступ та тимчасово вилучив кредитну справу № 0 в копіях на 48 аркушах та виписку по рахунку на 1 аркуші.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку, виходячи із правових висновків Верховного Суду, що викладені у постанові від 10.02.2020р. по справі № 924/237/18, предметом доказування у даній справі є встановлення обставин щодо припинення основних зобов`язань за кредитними договорами у зв`язку з їх виконанням. При цьому, обставина повного припинення зобов`язань за кредитними договорами має бути доведена в розрізі кожного зобов`язання позичальника, забезпеченого іпотекою. Із зазначеного, спірні правовідносин між сторонами підпадають під правове регулювання в т.ч. § 6 Глави 49, Глави 71 Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку".

Вказані кредитні договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, та, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як встановлено судом, 10.07.2007р. між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (банком) та фізичною особою підприємцем Швед Валентиною Анатоліївною (позичальником) укладено кредитні договори № 0, № 0, за умовами яких банк зобов`язався надати, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути банку - кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 210000 доларів США (кредитний договір № 0) та в сумі 1400000 доларів США (кредитний договір № 0).

У розділі 2 договорів сторони передбачили умови забезпечення кредиту. Так, пунктом 2.1 договорів визначено, що у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком приймається іпотека нерухомості, а саме: будівлі ресторанно-готельного комплексу загальною площею 936,9 кв.м, що розташована у АДРЕСА_2 , який належить на праві власності позичальнику.

Крім того, 12.07.2007р. між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (іпотекодержателем) та фізичною особою підприємцем Швед Валентиною Анатоліївною (іпотекодавцем) укладено договір іпотеки, предметом якого є будівля готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв.м, що належить іпотекодавцю на праві власності (предмет іпотеки), зареєстрована в Хмельницькому БТІ в державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 15417376. За умовами договору іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 10.07.2007р. та кредитним договором № 0 від 10.07.2007р. (кредитні договори).

Також матеріалами справи встановлено, що протягом квітня - липня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та громадянами України ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) укладено ряд договорів про надання споживчого кредиту, за умовами яких банк зобов`язався надати позичальникам кредитні кошти, а позичальники - їх прийняти, належним чином використовувати і повернути банку та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах зазначених у цих договорах.

На виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ельбрус" (іпотекодавець) укладено 8 договорів іпотеки, у відповідності до яких іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю оздоровчо-розважальний комплекс (кафе, бар, сауна, більярд) з добудованими допоміжними приміщеннями, загальною площею 2358,7 кв.м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та належать іпотекодавцю на праві власності.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

За приписами статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.ч. 2, 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

У відповідності до норм статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ст. 17 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Рішенням Конституційного Суду України від 14.07.2020р. у справі № 3-67/2019(1457/19) у справі за конституційною скаргою ОСОБА_12 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення ч. 1 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" від 5 червня 2003 року № 898-IV; закрито конституційне провадження у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" від 5 червня 2003 року № 898-IV на підставі п. 4 ст. 62 Закону України "Про Конституційний Суд України" - неприйнятність конституційної скарги.

Згідно із ч. 3 ст. 12 Закону правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).

З аналізу наведених норм права вбачається, що іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Отже, у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно. Відповідне застереження міститься і в п. 6.8. договору іпотеки від 12.07.2007р. та договорах іпотеки, що укладені протягом квітня - липня 2008 року, де зазначено, що ця іпотека зберігає силу у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається переведення іпотекодавцем боргу за кредитним договором на іншу особу або змінюється власник предмету іпотеки з інших підстав.

Згідно частини третьої статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у постанові від 07.05.2019р. по праві № 926/3371/17.

Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Такого правого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019р. по справі № 668/9978/15-ц.

Іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору.

Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки.

Набувач предмета іпотеки не позбавлений можливості отримувати інформацію про обтяження майна іпотекою самостійно або за допомогою третіх осіб, щоб убезпечити себе від негативних наслідків, пов`язаних із набуттям статусу іпотекодавця. Хоча обтяження майна іпотекою і впливає на можливість реалізації набувачем іпотечного майна свого конституційного права власності через обмежену правомочність розпоряджатися предметом іпотеки, втручання у таке право є мінімальним та спрямоване на врахування інтересів усіх суб`єктів вказаних правовідносин.

Аналогічну правову позицію висловлено Конституційним Судом України у рішенні від 14.07.2020р. по справі № 3-67/2019(1457/19).

Таким чином, на підставі вищевикладених норм законодавства та висновків Верховного Суду, Конституційного Суду України, зважаючи на договір купівлі-продажу земельної ділянки від 31.01.2015р., відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" придбало у приватного підприємства "007" разом із земельною ділянкою нежитлові приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу загальною площею 3295,6 кв.м, які розташовані у АДРЕСА_1 , та складають предмет іпотеки у даній справі, суд дійшов висновку, що відповідач є іпотекодавцем по відношенню до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк".

Отже, в силу вищеописаних положень ст. 23 Закону України "Про іпотеку" та п. 6.8. договорів іпотеки до відповідача перейшли права та обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором від 12.07.2007р. та договорах іпотеки, що укладені протягом квітня - липня 2008 року, по спірних об`єктах нерухомого майна.

Окрім того, судом з огляду на правові твердження Верховного Суду у постанові від 10.02.2020р. взято до уваги, що, незважаючи на відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про чинне обтяження вищевказаного майна іпотекою, внесення реєстратором до реєстру запису про припинення іпотеки є офіційним підтвердженням існування юридичного факту припинення іпотеки відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, але такий факт не створюється реєстраційною дією. Існування спірного запису в реєстрі про припинення іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права доводити обставини дійсності такої іпотеки в суді.

Відповідне правове обґрунтування також надане Верховним Судом України у справі № 6-1685цс16, викладене в постанові від 21.09.2016р., та Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/73/17, викладене у постанові від 28.05.2018р.

Із зазначеного, як встановлено судом, згідно з наявними у справі довідками-розрахунками заборгованості за кредитними договорами (у тому числі споживчими), що були укладені між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та третіми особами, які не спростували належними і допустимими доказами ні відповідач, ні треті особи у даній справі, позичальники ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) не виконали в повному обсязі своїх зобов`язань по своєчасному поверненню суми кредиту, нарахованих процентах та пені, у зв`язку з чим станом на момент ухвалення судового рішення за ними обліковується заборгованість в розмірі 3483908,73 дол. США та 5023379,59 грн.

Обставини і факти наявності заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та товариства з обмеженою відповідальністю "Ельбрус" у тому числі за споживчим кредитом № 0 від 28.05.2008р. встановлені також у заочному рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2013р. по справі № 686/3086/13-ц, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.02.2019р. та постановою Верховного Суду від 12.12.2019р.

Враховуючи положення ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2019р. у справі № 914/908/18.

Оскільки, як встановлено судом, та не заперечується сторонами у справі, не припинились основні зобов`язання за кредитними договорами, в тому числі у зв`язку з їх виконанням, суд констатує факт відсутності підстав для припинення іпотеки.

За змістом статей 509, 526, 598 Цивільного кодексу України, статей 1, 7 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється лише у разі припинення у повному обсязі основного зобов`язання, забезпечення якого передбачено іпотечним договором.

Як уже зазначалося, будь-які докази виконання позичальниками ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) в повному обсязі зобов`язань по кредитним договорам перед позивачем в матеріалах судової справи відсутні, що, за висновком суду, виключає припинення іпотеки, навіть за умови виключення запису про припинення іпотеки. Належні та допустимі докази того, що ця іпотека була припинена за визначених законодавством підстав в матеріалах справи також відсутні.

Крім того, не свідчить про припинення іпотеки обставина зміни площі спірних приміщень, оскільки висновком експерта № 4724/18-26 від 27.02.2019 у даній справі підтверджено, що нежитлові приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу загальною площею 3295,6 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1 , складаються з будівлі готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв.м, що розташована у АДРЕСА_1 , та оздоровчо-розважального комплексу загальною площею 2358,7 кв.м, що розташований у АДРЕСА_2 .

Враховуючи правові висновки Верховного Суду стосовно того, що існування спірного запису в реєстрі про припинення іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права доводити обставини дійсності такої іпотеки в суді, зважаючи на чинність іпотеки в розрізі встановлення обставин дійсності заборгованості за кредитними договорами, судом критично оцінюються листи банку від 07.05.2013р. до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, якими позивач повідомляв про необхідність зняття заборони на відчуження майна та виключення запису з реєстру іпотек у зв`язку з погашенням кредитного договору № 0 від 10.07.2007 року в частині вартості майна, а саме: готельно-ресторанного комплексу загальною площею 936,9 кв.м., що розташований у АДРЕСА_2 , належного на праві власності ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що пунктами 4.1. договору іпотеки від 12.07.2007р. та договорах іпотеки, що укладені протягом квітня-липня 2008 року сторони обумовили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Вищезазначене спростовує заперечення відповідача, викладені у письмових поясненнях від 26.05.2020р., щодо відсутності договірних відносин товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс" стосовно іпотеки із позивачем, зважаючи, що відповідач є добросовісним набувачем нерухомого майна та відсутності даних про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки існує механізм захисту прав іпотекодержателя, який полягає в тому, що на особу, до якої перейшло право власності на майно (в даному випадку до відповідача) переходять всі права та обов`язки іпотекодавця. Окрім того, як було зазначено Верховним Судом у поставові від 10.02.2020р., в силу приписів Закону України "Про іпотеку" підставою для відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки може бути вичерпний перелік обставин, і питання добросовісності набуття такого майна іншим власником для відповідного висновку значення не має. Вказані правові висновки Верховного Суду також спростовують науково-консультативний висновок у галузі права, предметом наукового дослідження якого є можливість застосувати аналогії закону, а саме ч. 1 ст. 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до правовідносин, пов`язаних із набуттям права власності добросовісним набувачем, у разі придбання ним нерухомого майна за відплатним договором, яке є предметом іпотеки та щодо якого відсутні обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також критично оцінюються судом твердження відповідача, викладені у письмових поясненнях від 20.07.2020р., стосовно допустимості застосування до спірних правовідносин аналогії ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", відповідно до якої у разі відчуження рухомого майна боржником особа, що придбала це майно, вважається його добросовісним набувачем за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього майна, оскільки добросовісний набувач іпотечного майна, до відома якого не доведено інформацію про те, що нерухоме майно є предметом іпотеки, володіє достатніми засобами юридичного захисту, передбаченими чинним законодавством України, у разі порушення його конституційного права власності, а також вимог закону при вчиненні правочину. В той же час, набувач предмета іпотеки не позбавлений можливості отримувати інформацію про обтяження майна іпотекою самостійно або за допомогою третіх осіб та здатний виявити розумну обачність, щоб убезпечити себе від негативних наслідків, пов`язаних із набуттям статусу іпотекодавця, у тому числі і тих, що можуть настати у разі невиконання основного зобов`язання. До того ж факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем за згодою або без згоди іпотекодержателя жодним чином не припиняє іпотеки. Важливим також є врахування інтересів усіх суб`єктів вказаних правовідносин, у тому числі публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", як іпотекодержателя.

Посилання представника відповідача на судову практику, зокрема на постанови Верховного Суду від 23.10.2019р. (справа № 922/3537/17), від 21.03.2018р. (справа № 487/1398/15), від 27.05.2020р. (справа № 905/2947/17) не беруть судом до уваги, оскільки предмет і підстави позову, а також фактичні обставини у вказаних справах та цій справі є різними, що виключає застосування викладеної у зазначених постановах правової позиції Верховного Суду під час вирішення цього спору, що виник не з подібних правовідносин.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, оскільки треті особи у даній справі борг за кредитними договорами перед позивачем не погасили, а новий власник, товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс", є іпотекодавцем по відношенню до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", при цьому нежитлові приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , продовжують перебувати в іпотеці банку, у кредитора виникли обґрунтовані підстави для реалізації своїх прав на звернення стягнення на предмет іпотеки, який становлять вищеозначені нежитлові приміщення.

Стосовно заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" про застосування строків позовної давності судом зазначається наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013р.).

Як зазначалося вище, позовні вимоги, що є предметом розгляду у даній справі, заявлені обґрунтовано.

Суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, що заявлені товариством з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" з огляду на наступне.

Так, спірні правовідносини у справі № 924/237/18 стосуються звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості за кредитними договорами ФОП Швед Валентини Анатоліївни (кредитний договір № 0 від 10 липня 2007 року та кредитний договір № 0 від 10 липня 2007 року), ОСОБА_2 (договір про надання споживчого кредиту № 0 від 01 квітня 2008), ОСОБА_3 (договір про надання споживчого кредиту № 0 від 07 квітня 2008 року), ОСОБА_4 (договір про надання споживчого кредиту № 0 від 21 квітня 2008 року, ОСОБА_5 (кредитний договір № 0 від 23 квітня 2008 року), ОСОБА_6 (договір про надання споживчого кредиту № 0 від 28 травня 2008 року), ОСОБА_7 (договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29 травня 2008 року), ОСОБА_8 (договір про надання споживчого кредиту № 0 від 18 червня 2008 року), ОСОБА_9 (договір про надання споживчого кредиту № 0 від 04 липня 2008 року). В той же час, за рахунок предмета іпотеки (нежитлового приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є товариство обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс") має відбуватись задоволення вимог АТ "Укрсиббанк" по всім вищепереліченим кредитним договорам.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З Єдиного державного реєстру судових рішень, а також з письмових пояснень позивача вбачається, що у справі № 686/12986/15-ц щодо стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту № 0 від 07.04.2008р. (боржником є ОСОБА_3 ) позов подано до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 26.06.2015р. Разом з тим, у справі № 686/12767/15-ц щодо стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту № 0 від 01.04.2008р. (боржником є ОСОБА_2 ) позов подано 25.06.2015р. Таким чином, строк позовної давності, стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки в забезпечення погашення зобов`язання за даними кредитними договорами, у справах № 686/12986/15-ц, № 686/12767/15-ц переривався до 25.06.2018р. та 26.06.2018р. відповідно, в той час як позивач звернувся із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 27.03.2018р.

Крім того, як встановлено судом, 29.05.2017р. державним виконавцем за участю представника стягувача АТ "Укрсиббанк" складено акт, згідно якого проведеною перевіркою за місцем розташування боржника ( АДРЕСА_1 ) у ТОВ "Ельбрус" не виявлено майна. Приміщення готельно-ресторанного комплексу за вказаною адресою належить ТОВ "Діамант Плюс" відповідно до договору купівлі-продажу від 31.01.2015р.

З наведеного слідує, що оскільки позивач дізнався про відсутність майна у ТОВ "Ельбрус" 29.05.2017р. (під час вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 52604791), а з позовом у справі № 924/237/18 АТ "Укрсиббанк" звернулася до суду 27.03.2018р., тому позовна давність на момент подання позову не спливла. Схожі за змістом правові висновки надані Верховним Судом у постанові від 11.06.2020р. по справі № 644/623/17.

Суд погоджується з позицією АТ "Укрсиббанк", що у останнього як кредитора (за наявності рішення про стягнення боргу з ФОП Швед та ТОВ "Ельбрус", які є іпотекодавцями), існували легітимні очікування на примусове виконання рішення суду, в т.ч. за рахунок іпотечного майна. Оскільки отримавши висновок (рішення судів) про стягнення боргу у кредитора є всі підстави розраховувати на його виконання, що виходить з принципу обов`язковості судових рішень.

Враховується, що позивачу стосовно відповідача, як особу, яка порушує права АТ "Укрсиббанк" та є власником іпотечного майна стало відомо лише 29.05.2017р. (акт державного виконавця), дане твердження не спростовано жодними доказами. Отже, в даному випадку позовна давність має обраховуватись саме з моменту коли кредитор довідався про неможливість реального задоволення його грошових вимог з боку боржників та про неможливість виконання рішень суду про стягнення боргу. Так, за наявності рішення суду про стягнення боргу з боржника, у кредитора є підстави вважати своє порушене право захищеним в судовому порядку, що може свідчити про відсутність необхідності вчинення додаткових дій, пов`язаним із зверненням стягнення на предмет іпотеки.

При цьому, посилання товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" у заяві від 24.09.2020р. на постанови Верховного Суду, прийняті в інших справах, - не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці постанови прийнято за іншої, ніж у даній справі, фактично-доказової бази, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями, і за інших поданих сторонами та оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято відповідні судові рішення. Так, у справах № 444/9519/12 та 202/4494/16-ц предметом розгляду була вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, а у справі № 310/11534/13-ц - визнання договору поруки припиненим.

Отже, позовну заяву у справі № 924/237/18 про звернення стягнення на предмет іпотеки подано АТ "Укрсиббанк" без пропущення строку позовної давності.

За приписами ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 4 статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (стаття 41 Закону України "Про іпотеку").

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" в разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки позивач у позовних вимогах (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) просив визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, ціна предмета іпотеки в даному випадку в рішенні суду не зазначається. Визначення ціни предмета іпотеки в разі його реалізації на прилюдних торгах здійснюється при примусовому виконанні.

Таким чином, з аналізу вищенаведених правових норм та матеріалів даної справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, провулок Купріна, буд. 3, та належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" (місцезнаходження: 32132, Хмельницька обл., Ярмолинецький район, село Шарівка; ) з метою задоволення вимог публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" в загальному розмірі 3483908,73 дол. США (три мільйони чотириста вісімдесят три тисячі дев`ятсот вісім дол. США 73 цнт.) та 5023379,59 грн. (п`ять мільйонів двадцять три тисячі триста сімдесят дев`ять грн. 59 коп.), які виникли за кредитними договорами, а саме: 1) за кредитним договором № 00 від 10.07.2007 року - у розмірі 292165,49 дол. США за кредитом та процентами та 2230,95 грн. пені, з яких: 209999,48 дол. США - кредит, 82166,01 дол. США - проценти, 2230,95 грн. - пеня; 2) за кредитним договором № 0 від 10.07.2007 року - у розмірі 1761358,37 дол. США за кредитом та процентами, 8076,37 грн. пені, з яких: 1135838,48 дол. США - кредит, 625519,89 дол. США - проценти, 3441,86 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 4634,51 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 3) за кредитним договором № 0 від 01.04.2008 року у розмірі 2257463,04 грн., з яких: 908333,26 грн. - кредит, 1249129,78 грн. - проценти, 50000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 50000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 4) за кредитним договором № 0 від 07.04.2008 року - у розмірі 360604,60 дол. США за кредитом та процентами та 1439688,30 грн. пені, з яких: 186309,95 дол. США - кредит, 174294,65 дол. США - проценти, 271 364,61 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1168323,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 5) за кредитним договором № 0 від 21.04.2008 року у розмірі 217324,55 дол. США за кредитом та процентами, 2500 грн. пені, з яких: 181061,75 дол. США - кредит, 36262,80 дол. США - проценти, 2500 грн. - пеня; 6) за кредитним договором № 0 від 23.04.2008 року у розмірі 258783,91 дол. США за кредитом та процентами, 73236,73 грн. пені, з яких: 185103,08 дол. США - кредит, 73680,83 дол. США - проценти, 73236,73 грн. - пеня; 7) за кредитним договором № 0 від 28.05.2008 року у розмірі 186681,79 дол. США за кредитом та процентами, 31832,95 грн. пені, з яких: 147310,37 дол. США - кредит, 39371,42 дол. США - проценти, 31832,95 грн. - пеня; 8) за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року у розмірі 223597,50 дол. США за кредитом та процентами, 50647,16 грн. пені, з яких: 172142,80 дол. США - кредит, 51454,70 дол. США - проценти, 10167,25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 40479,91 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів; 9) за кредитним договором № 0 від 18.06.2008 року у розмірі 183392,52 дол. США за кредитом та процентами, 30989,82 грн. пені, з яких: 146082,25 дол. США - кредит, 37310,27 дол. США - проценти, 30989,82 грн. - пеня; 10) за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 року у розмірі 1126714,27 грн., з яких: 570000,00 грн. - кредит, 474625,30 грн. - проценти, 82088,97 грн. - пеня, встановивши спосіб реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", зі встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Судом враховується, що з огляду на положення частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Зокрема, у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

При прийнятті рішення у даній справі судом було взято до уваги правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, а саме від 18.04.2018р. у справі № 201/8131/16, від 13.06.2018р. у справі № 752/10760/13 та від 07.05.2019р. у справі № 926/3371/17.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову. Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду при розгляді справи № 907/9/17 від 26.02.2019р. зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Зі змісту позовної заяви, поданої в 2018 році (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) вбачається, що позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" для погашення всієї заборгованості за кредитними договорами в розмірі 3483908,73 дол. США та 5023379,59 грн., не обмежуючись частковим погашенням даного боргу виходячи з вартості ціни іпотеки.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції чинній на час звернення з позовом) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року встановлена статтею 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" від 07.12.2017р. № 2246-VIII в розмірі 1762,00 грн.

Отже, суд, здійснюючи розподіл судових витрат, виходячи з розміру грошових вимог позивача, які спрямовані на погашення всієї заборгованості за кредитними договорами в розмірі 3483908,73 дол. США та 5023379,59 грн., обмежує їх розмір максимальною сумою, що передбачена законом, та встановлює на рівні 616700,00 грн. (1762,00 грн. * 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

В той же час, при зверненні позивача з позовом до суду в 2018 році, сума судового збору не була сплачена банком у повному об`ємі.

Зокрема, сума судового збору, яка підлягає достягненню з публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" в дохід Державного бюджету України із врахуванням сплаченого позивачем при поданні позову судового збору у розмірі 323844,28 грн., складає 292855,72 грн. (616700,00 грн. - 323844,28 грн.).

При визначені суми судового збору, враховані позиції Верховного Суду викладені в огляді практики застосування Верховним Судом Закону України "Про судовий збір" у господарських справах.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс", с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 , м. Хмельницький; 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Ельбрус", м. Хмельницький; 3) ОСОБА_2 , с. Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області; 4) ОСОБА_3 , м. Хмельницький; 5) ОСОБА_4 , м. Хмельницький; 6) ОСОБА_5 , м. Хмельницький; 7) ОСОБА_6 , м. Хмельницький; 8) ОСОБА_7 , м. Хмельницький; 9) ОСОБА_8 , м. Хмельницький; 10) ОСОБА_9 , м. Хмельницький; 11) приватного підприємства "007", м. Київ про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення готельно-ресторанного та оздоровчо-розважального комплексу, загальною площею 3295,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю "Діамант Плюс" (місцезнаходження: 32132, Хмельницька обл., Ярмолинецький район, село Шарівка; ) з метою задоволення вимог публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", встановивши спосіб реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", зі встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для погашення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 3483908,73 дол. США та 5023379,59 грн., а саме:

1) за кредитним договором № 00 від 10.07.2007 року - у розмірі 292165,49 дол. США за кредитом та процентами та 2230,95 грн. пені, з яких: 209999,48 дол. США - кредит, 82166,01 дол. США - проценти, 2230,95 грн. - пеня;

2) за кредитним договором № 0 від 10.07.2007 року - у розмірі 1761358,37 дол. США за кредитом та процентами, 8076,37 грн. пені, з яких: 1135838,48 дол. США - кредит, 625519,89 дол. США - проценти, 3441,86 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 4634,51 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

3) за кредитним договором № 0 від 01.04.2008 року у розмірі 2257463,04 грн., з яких: 908333,26 грн. - кредит, 1249129,78 грн. - проценти, 50000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 50000 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

4) за кредитним договором № 0 від 07.04.2008 року - у розмірі 360604,60 дол. США за кредитом та процентами та 1439688,30 грн. пені, з яких: 186309,95 дол. США - кредит, 174294,65 дол. США - проценти, 271 364,61 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1168323,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

5) за кредитним договором № 0 від 21.04.2008 року у розмірі 217324,55 дол. США за кредитом та процентами, 2500 грн. пені, з яких: 181061,75 дол. США - кредит, 36262,80 дол. США - проценти, 2500 грн. - пеня;

6) за кредитним договором № 0 від 23.04.2008 року у розмірі 258783,91 дол. США за кредитом та процентами, 73236,73 грн. пені, з яких: 185103,08 дол. США - кредит, 73680,83 дол. США - проценти, 73236,73 грн. - пеня;

7) за кредитним договором № 0 від 28.05.2008 року у розмірі 186681,79 дол. США за кредитом та процентами, 31832,95 грн. пені, з яких: 147310,37 дол. США - кредит, 39371,42 дол. США - проценти, 31832,95 грн. - пеня;

8) за кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року у розмірі 223597,50 дол. США за кредитом та процентами, 50647,16 грн. пені, з яких: 172142,80 дол. США - кредит, 51454,70 дол. США - проценти, 10167,25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 40479,91 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів;

9) за кредитним договором № 0 від 18.06.2008 року у розмірі 183392,52 дол. США за кредитом та процентами, 30989,82 грн. пені, з яких: 146082,25 дол. США - кредит, 37310,27 дол. США - проценти, 30989,82 грн. - пеня;

10) за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 року у розмірі 1126714,27 грн., з яких: 570000,00 грн. - кредит, 474625,30 грн. - проценти, 82088,97 грн. - пеня.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ідентифікаційний код 09807750) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: УК у м. Хмельниц./м.Хмельниц./22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38045529; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA3022002; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 292855,72 грн. (двісті дев`яносто дві тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 72 коп.)

Видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант плюс" (Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Шарівка, ідентифікаційний код 38884741) на користь акціонерного товариства "УкрСиббанк" (м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ідентифікаційний код 09807750) 616700,00 грн. (шістсот шістнадцять тисяч сімсот гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.10.2020 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 16 примірників:

1 - до справи;

2, 3 позивачу (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12; 79026, м. Львів, вул. Самчука, 26/1);

4, 5 - відповідачу (с. Шарівка, Ярмолинецького р-ну, Хмельницької обл.; м. Хмельницький, вул. Купріна, 3);

6 - третій особі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 );

7 - третій особі ТОВ "Ельбрус" (м. Хмельницький, пров. Купріна, 3);

8 - третій особі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 );

9 - третій особі ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 );

10 - третій особі ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 );

11 - третій особі ОСОБА_13 ( АДРЕСА_8 );

12 - третій особі ОСОБА_6 ( АДРЕСА_9 );

13 - третій особі ОСОБА_7 ( АДРЕСА_10 );

14 - третій особі ОСОБА_8 ( АДРЕСА_11 );

15 - третій особі ОСОБА_9 ( АДРЕСА_12 );

16 - третій особі ПП "007" (04053, м. Київ, вул. Артема, 21).

Всім рекомендованим з повідомленням про вручення.