ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2020 р. Справа№ 911/1475/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Руденко М.А.

Калатай Н.Ф.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" на ухвалу Господарського суду Київської області (суддя Конюх О.В.) від 12.05.2020 (повний текст складено 19.05.2020) за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" №30-1/04 від 30.04.2020 про покладення на Лівобережний ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/1475/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс"

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Нова"

про стягнення 22292,03 грн,-

за участю представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 06.06.2016 у справі №911/1475/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" задоволено частково, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Нова" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" 13344,31 грн пені, 761,84 грн процентів річних, 7882,80 грн інфляційних втрат; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" 679,63 грн судового збору, 1479,61 грн витрат на послуги адвоката; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Нова" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" 679,63 грн судового збору, 1479,61 грн витрат на послуги адвоката.

На виконання рішення Господарського суду Київської області від 06.06.2016 у справі №911/1475/16, яке набрало законної сили 24.06.2016, Господарським судом Київської області видано накази від 30.06.2016 №911/1475/16 про примусове виконання рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою від 28.01.2020 №28-1/01 на бездіяльність державного виконавця Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчих провадженнях №57332528 та № 57332587 щодо примусового виконання наказів Гсподарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі №911/1475/16.

Ухвалою від 27.04.2020 скаргу від 28.01.2020 №28-1/01 задоволено повністю. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчих провадженнях №57332528 та №57332587 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 по справі №911/1475/16, яка полягає у порушенні строків та порядку відновлення виконавчих проваджень №57332528 та №57332587 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 30.06.2016 по справі №911/1475/16 із врахуванням ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов`язано державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчих проваджень №57332528 та №57332587 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі №911/1475/16 відповідно до положень ст. 41 Закону України Про виконавче провадження.

30.04.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" до Господарського суду Київської області надійшла заява від 30.04.2020 №30-1/04 про покладення на Лівобережний ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244, 344 ГПК України, в якій заявник просив суд розглянути заяву без виклику сторін в порядку письмового провадження, покласти на Лівобережний ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) судові витрати на професійну правничу допомогу, стягнути з Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" () судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4100,00 грн згідно договору №17-01-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.01.2020.

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідно до договору №17-01-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.01.2020, адвокат Грищенко О.М. надавав замовнику ТОВ «Компанія «Нотапс» правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «Зоря-Нова» та органом ДВС у виконавчих провадженнях №57332528 та №57332587 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі №911/1475/16, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Лівобережним ВДВС у м. Маріуполі, направлених на примусове виконання наказів суду та стягнення з боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання до суду відповідної скарги на бездіяльність органу ДВС при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

Відповідно до умов договору сторони погодили, що вартість виконання комплексу робіт та послуг визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) погодинно і становить 300,00 грн за годину, включаючи всі витрати, по підготовці матеріалів, та 800,00 грн за участь у судовому засіданні.

Заявник зазначає, що вказані розцінки є втричі нижчими від середньої вартості аналогічного роду комплексу правових послуг адвокатів, в тому числі рекомендованих ставок, які пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону, співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом наданих послуг. Факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 4100,00 грн підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 28.04.2020 та відповідною платіжною квитанцією від 29.04.2020, а про понесення таких судових витрат заявником було заявлено в тексті скарги №28-1/01 від 28.01.2020. Отже, вказані витрати мають бути відшкодовані за рахунок органу ДВС, бездіяльність якого була предметом оскарження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.05.2020 у справі №911/1475/16 відмовлено в задоволенні заяви №30-1/04 від 30.04.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" про покладення на Лівобережний ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції посилався на положення ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

На думку суду, скаржник, заявляючи у тексті скарги про гіпотетичне понесення невідомого розміру судових витрат у майбутньому у зв`язку із розглядом скарги, не подаючи ані орієнтовного розрахунку судових витрат, ані копії договору №17-01-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.01.2020, з якого б вбачались погоджені сторонами (замовником та адвокатом) розцінки та порядок розрахунків по договору, заявляючи про понесення таких витрат після завершення розгляду скарги, діє недобросовісно, порушуючи принцип змагальності, свідомо вживає заходів до позбавлення державного виконавця можливості надати свої аргументи на спростування вказаних вимог, та можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат, що не відповідає основним завданням господарського судочинства та є окремою підставою для відмови у задоволенні заяви.

Крім того, суд першої інстанції посилався на правову позицію, викладену у Постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 у справі № 910/9784/18, яка залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.09.2019, де апеляційний суд зазначив, що скаржник повинен не просто номінально подати заяву до суду про можливе понесення ним витрат у майбутньому, а звернутись з заявою про понесення таких витрат у майбутньому з орієнтованим розрахунком таких витрат на правову допомогу, який відповідав би умовам укладеного між адвокатом і стороною договору. Зазначене є процесуальним обов`язком сторони, яка звертається до суду із заявою про відшкодування судових витрат (крім судового збору), а невиконання зазначеного обов`язку, в силу частини 4 ст. 13, частини 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою відповідні наслідки у вигляді права суду відмовити у відшкодуванні таких витрат.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 12.05.2020 у справі №911/1475/16 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" №30-1/04 від 30.04.2020 та покласти на Лівобережний ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) судові витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування поданої скарги апелянт вказує на дотримання позивачем порядку звернення до суду із заявою про відшкодування понесених судових витрат у даній справі, здійснивши попереднє повідомлення при зверненні зі скаргою на бездіяльність державного виконавця про такі витрати із зазначенням, що їх загальна сума не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт), а також надавши на їх підтвердження докази в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Поза увагою суду залишились наявні в матеріалах справи численні копії договорів про надання правової допомоги, що подавались адвокатом в межах оскарження дій та бездіяльності виконавця за попередніми скаргами. Апелянт просив врахувати, що звернення зі скаргою зумовила бездіяльність державного виконавця в межах виконавчих проваджень з виконання рішення суду у даній справі, тож саме за рахунок виконавчої служби мають відшкодовуватися витрати на правничу допомогу, понесені позивачем.

01.06.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Калатай Н.Ф., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2020 апеляційну скаргу залишено без руху, надано апелянту десятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

22.06.2020 до суду надійшло клопотання про відкриття апеляційного провадження, у якому заявник зазначає, що предметом розгляду та підставами для винесення ухвали Господарським судом Київської області від 12.05.2020 по справі №911/1475/16 є вирішення питання про розподіл понесених заявником судових витрат. З відповідних мотивів відбулося звернення і до апеляційного господарського суду. Так, заявник зазначає, що розподіл судових витрат не відноситься до позовних вимог та не впливають на розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті при подані позовної заяви, а також, враховуючи, що розмір судового збору за подання скарги на рішення суду залежить від суми судового збору, що підлягав сплаті при подані позовної заяви, іншої заяви і скарги (крім оскарження ухвали суду з процесуальних питань), то і підстави вимагати сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду в частині розподілу судових витрат відсутні. На підтвердження викладеного апелянт посилається на позицію Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена у постанові №240/6150/18.

Разом з тим, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі №911/4241/15 відступив від висновку, викладеного у постанові від 27.09.2019 у справі № 925/673/18, яка є аналогічна тій, що викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №920/6150/18, щодо застосування приписів п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" під час вирішення питання щодо сплати судового збору за подання апеляційних (касаційних) скарг на додаткове рішення або ухвалу про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення, оскільки під час вирішення цього питання слід керуватись пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який застосовується за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

У зв`язку з цим, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 09.06.2020 у справі №911/4241/15 передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 911/4241/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Мета" про стягнення 7203,02 грн, касаційне провадження в якій відкрите за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 у справі № 911/4241/15.

В свою чергу, ухвалою Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 прийнято касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 у справі № 911/4241/15 до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1475/16 та відкладено вирішення питання щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу від 12.05.2020 до вирішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання щодо застосування норм п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", однак не пізніше ніж до винесення судового рішення у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.05.2020 у справі №911/1475/16 до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/4241/15.

20.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків), в якому він заперечував проти задоволення скарги та наголошував, що сам факт неподання орієнтовного розрахунку судових витрат або документів щодо розміру таких можливих витрат та порядку їх визначення є підставою для відмови у задоволенні заяви про покладення на виконавчу службу витрат на професійну правничу допомогу.

24.07.2020 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/4241/15 розглянула питання щодо сплати судового збору за оскарження ухвали суду про відмову в задоволені заяви про розподіл судових витрат.

Так, колегія суддів дійшла висновку, що положення пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 апеляційне провадження у справі №911/1475/16 поновлено, однак, апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" триденний строк з дня отримання даної ухвали для надання доказів сплати заявником судового збору у розмірі 2102,00 грн.

01.09.2020 апелянтом подано заяву про усунення недоліків, до якої додано квитанцію №0.0.181993598.1 від 31.08.2020 про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 розгляд справи призначено на 24.09.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22.09.2020 у справі №911/1475/16, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Калатай Н.Ф., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.05.2020 у справі №911/1475/16 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Калатай Н.Ф., Руденко М.А.

В судовому засіданні 24.09.2020 колегія суддів заслухала представника апелянта, який підтримав вимоги скарги. Інші учасники справи та державний виконавець в судове засідання не з`явились.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами( ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Задовольняючи скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс" від 28.01.2020 №28-1/01 на бездіяльність державного виконавця, суд першої інстанції питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги, не вирішував.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч.ч. 3, 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що у поданій скарзі на бездіяльність державного виконавця позивач повідомив суд про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) змушений буде понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної скарги, об`єм, розмір та обсяг яких на сьогодні визначити неможливо, адже невідомо коли спір за даною скаргою остаточно буде вирішено та який розмір витрат змушений буде додатково понести заявник.

При цьому, в порядку ст. 124 Господарського процесуального кодексу України скаржник зазначив та просив врахувати, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку із оскарженням бездіяльності державного виконавця не буде перевищувати розумного, обґрунтованого та середнього ринкового розміру вартості правових послуг та робіт в регіонах України, в яких знаходяться сторони даного спору, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, що пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тому, що положення ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, та заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Разом з тим, слід зазначити, що наведена норма процесуального закону надає суду право, а не обов`язок, відмовити у відшкодуванні судових витрат, за винятком суми сплаченого стороною судового збору, у разі невиконання стороною обов`язку з подання попереднього розрахунку таких витрат.

Неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Застосування відповідних положень ст. 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників, зокрема, дій або бездіяльності сторони або її представника під час розгляду справи (аналогічні висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 909/359/19, Додаткових Постановах Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19).

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник у скарзі на бездіяльність державного виконавця завчасно заявив про понесення ним у майбутньому адвокатських витрат, пов`язаних із розглядом скарги у даній справі, розмір яких не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

Слід зазначити, що у даній справі позивач неодноразово звертався до суду зі скаргами на дії/бездіяльність органу ДВС. Так, наприклад, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» від 19.11.2019 №19-1/11 була задоволена ухвалою Господарського суду Київської області від 02.12.2019, зокрема і в частині покладення на відділ ДВС витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. Разом з вказаною скаргою позивачем було подано копію договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 03-08-2019 від 03.08.2019, за умовами якого вартість години роботи адвоката Грищенка О.М. складала 250,00 грн. Також при перегляді ухвали Господарського суду Київської області від 02.12.2019 в апеляційному порядку позивачем також заявлялись до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5500,00 грн та було надано копію договору № 23-12-2019/3 від 23.12.2019, за умовами якого вартість години роботи адвоката Грищенка О.М. складала 300,00 грн. Вказана вимога була задоволена Додатковою Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020. За своїм змістом вказані договори подібні до договору, що поданий позивачем в рамках розгляду даної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця прийнята Господарським судом Київської області 27.04.2020, а заява про покладення на відділ державної виконавчої служби витрат на професійну правничу допомогу подана позивачем 30.04.2020, тобто в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України

В якості доказів понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, позивачем надано суду копії договору про надання адвокатських послуг № 17-01-2020 від 17.01.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (замовник) та адвокатом Грищенко Олександром Миколайовичем, акта прийому-передачі документів від 17.01.2020, акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.04.2020, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009, посвідчення адвоката Грищенка Олександра Миколайовича, а також квитанції про сплату правової допомоги у сумі 4100,00 грн.

За змістом п. 1.1 договору виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря-Нова" та Лівобережний ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків), що виникли у виконавчих провадженнях №57332528 та № 57332587 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі №911/1475/16, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Лівобережним ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі №911/1475/16 та стягнення із Боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені Замовника до різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на бездіяльність відділу виконавчої служби та наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 300,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 договору.

Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 500,00 грн; судові засідання - 800,00 грн/судове засідання у суді відповідної судової інстанції; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 300 грн/год; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Як вбачається з акту здачі-приймання виконаних робіт про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 28.04.2020, що містить детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), виконавець передав, а замовник прийняв виконані роботи, серед яких надання консультації щодо правовідносин між Замовником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря-Нова" та Лівобережний ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків), які виникли у виконавчих провадженнях №57332528 та № 57332587 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.06.2016 у справі №911/1475/16 та зумовлені здійсненням відповідного оскарження бездіяльності органу ДВС (3 год.); здійснення аналізу та дослідження переданих документів, що стосуються дій та бездіяльності органу ДВС, їх розміщення в АСВП (2 год.); здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності органу ДВС, та знайшли своє відображення у поданій замовником відповідній скарзі (2 год.); організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне розроблення, підготовка тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги на бездіяльність державного виконавця, підготовка подання скарги до суду (3 год.); організація, підготовка та проведення процесуальної роботи по підготовці матеріалів, документів, доказів та інших обґрунтувань, пояснень, клопотань, що направлені на підтвердження вимог скарги на бездіяльність державного виконавця (1 год.); участь у судовому засіданні, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, в тому числі із врахуванням існування обмежувальних заходів, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із відповідними змінами та доповненнями - 800,00 грн.

Загальна вартість вказаних послуг склала 4100,00 грн та була сплачена згідно квитанції від 29.04.2020.

Водночас, за приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У Постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, зокрема, наголосила, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Під час розгляду скарги та заяви в судовому засіданні Лівобережним ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу або заперечень стосовно розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неспіврозмірність вартості послуг адвоката складності спору.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо порушення принципу змагальності сторін фактом ненадання орієнтовного розрахунку судових витрат разом зі скаргою та позбавлення державного виконавця можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат.

Так, в скарзі від 28.01.2020 №28-1/01 позивач заявляв про понесення ним у майбутньому адвокатських витрат. Водночас у відзиві на скаргу жодних заперечень щодо ненадання орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомоги відділом ДВС не наводилось.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про покладення на відділ ДВС витрат на професійну правничу допомогу та додані до неї документи були направлені на адресу місцезнаходження відділу листом з описом вкладення від 30.04.2020. Так само і ухвала Господарського суду Київської області від 04.05.2020 про призначення заяви до розгляду була направлена на адресу місцезнаходження відділу та отримана останнім 12.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №011. В зазначеній ухвалі, суд, зокрема, наголошував на можливості надсилання документів на адресу електронної пошти суду або через систему «Електронний суд». З наведеного можна зробити висновок, що належне повідомлення відділу ДВС про розгляд заяви про покладення нього витрат на професійну правничу допомогу свідчить про його обізнаність з її змістом та доками на підтвердження її вимог. Крім того, з орієнтовним розміром вартості послуг адвоката Грищенка О.М. відділ ДВС був обізнаний і з огляду на попередні договори надання правничої допомоги, що містяться в матеріалах справи, та подавались в межах розгляду попередніх скарг.

Нез`явлення в судове засідання з розгляду вказаної заяви представника відділу та ненадання жодних заперечень проти поданої заяви спростовує висновок суду першої інстанції про порушення позивачем принципу змагальності, оскільки державний виконавець не був позбавлений можливості надати свої заперечення на спростування заявлених вимог, клопотання про зменшення витрат тощо.

Слід зазначити, що і у відзиві на апеляційну скаргу жодних заперечень щодо суті заявлених вимог відділом ДВС не надано, позиція відділу ґрунтується лише на формальних вимогах щодо незазначення орієнтовного розрахунку судових витрат у скарзі, без обґрунтування того, яким чином вказані обставини перешкоджали йому належним чином підготуватися до спростування витрат, які він вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, враховуючи, що він був обізнаним із змістом заяви завчасно до судового засідання. В судове засідання апеляційної інстанції представник відділу ДВС також не з`явився.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу лише з тієї підстави, що останнім фактично не подано попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, оскільки відділом ДВС не було здійснено жодних юридично значущих дій направлених на оспорювання заявлених вимог.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію, викладену у Постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 у справі № 910/9784/18, яка залишена без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.09.2019, відхиляються колегією суддів, оскільки у зазначеній справі позивач (на якого були покладені витрати на правничу допомогу) заперечував проти стягнення з нього понесених третьою особою витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав ненадання доказів необхідності та неминучості понесених витрат, обґрунтованості та розумності заявленої суми, ненадання доказів на підтвердження витраченого адвокатом часу та, зокрема, з підстав неподання третьою особою попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат. Тобто, досліджувані обставини у справі № 910/9784/18 відрізаються від обставин даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" прийнятим з неправильним застосуванням норм процесуального права та ненаданням оцінки всім обставинам справи, тоді як заявником при зверненні до суду з заявою про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу дотримано вимог процесуального закону, у зв`язку з чим вказана заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається судом на Лівобережний ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків).

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" задовольнити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 12.05.2020 у справі №911/1475/16 - скасувати.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" про покладення на Лівобережний ВДВС у місті Маріуполі Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/1475/16 - задовольнити.

3. Стягнути з Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (87516, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Московська, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 5, офіс 526, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4100,00 грн, а також 2102,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.10.2020, що є першим робочим днем після виходу судді Руденко М.А. після виходу з відпустки.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді М.А. Руденко

Н.Ф. Калатай