ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року м.Дніпро Справа № 904/944/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кукурузи Костянтина Вікторовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 (суддя Ліпинський О.В., повне рішення складено 19.05.2020) у справі № 904/944/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Кукурузи Костянтина Вікторовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 6399,30 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кукурузи Костянтина Вікторовича заборгованості у розмірі 6399,30 грн, з яких 5396,07 грн - основний борг, 840,27 грн - 15% річних, 162,96 грн - інфляційні втрати.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору № КОМ 87-30/15 від 19.10.2018 в частині оплати за надані послуги.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 у справі № 904/944/20 позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кукурузи Костянтина Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» 5396,07 грн основного боргу, 840,27 грн 15% річних, 162,96 грн інфляційних втрат і 2102,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням комітентом умов договору комісії в частині оплати наданих комісіонером послуг.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Фізична особа-підприємець Кукуруза Костянтин Вікторович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 у справі № 904/944/20 і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин справи, внаслідок чого ухвалене рішення є необґрунтованим, неправомірним і підлягає скасуванню.

Скаржник зазначає, що комісіонером не виконані обов`язки за договором № КОМ 87-30/15 від 19.10.2018, оскільки комітент не надавав заявки для отримання товарів, що відповідно до пункту 2.3 договору комісії є передумовою для отримання комітентом товарів та/або послуг, у зв`язку з чим у останнього не виникло обов`язку з перерахування комісійної плати.

Оскільки комітент протягом 6 місяців з дати підписання акту прийому-передачі карток за договором № КОМ 87-30/15 від 19.10.2018 не скористався жодною з виданих йому карток для отримання товарів та/або послуг, скаржник вважає даний договір розірваним на підставі положень пункту 8.4 договору.

Надані позивачем в обґрунтування позовних вимог документи (звіт комісіонера, акти наданих послуг, специфікації тощо), на думку скаржника не є належними доказами наявності у нього заборгованості за вищезазначеним договором комісії, оскільки комітент їх не отримував і не підписував. Надсилання вказаних документів комісіонером на електронну адресу комітента за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за відсутності домовленості сторін договору комісії про обмін документами за допомогою цього сервісу, не доводить отримання цих документів відповідачем.

Крім того, згідно наданої позивачем до рахунків деталізації зазначається, що для виконання умов договору комісії використовувався належний відповідачу автомобіль Volvo д.н. НОМЕР_1 , однак вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу № 1249/2017/697828 від 08.11.2017 проданий фізичною особою Кукурузою Костянтином Вікторовичем іншому власнику, тому у листопаді-грудні 2018 року позивач не міг надавати відповідачу обумовлені договором комісії послуги з використанням даного транспортного засобу уповноваженою особою комітента, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення комісійної плати за договором.

Скаржник звернувся до апеляційного господарського суду із клопотанням, у якому просить суд витребувати у Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області договір купівлі-продажу № 1249/2017/697828 від 08.11.2017 автомобіля марки Volvo моделі FН 12.420 д.н. НОМЕР_1 та акт приймання-передачі транспортного засобу.

Скаржник зазначає, що вказаний договір має підтвердити неможливість виконання позивачем умов договору комісії у листопаді-грудні 2018 року для забезпечення діяльності комітента за межами митної території України по використанню автомобіля марки Volvo д.н. НОМЕР_1 , оскільки цей транспортний засіб з листопада 2017 року не належить відповідачу.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів, просило залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду без змін.

Позивач вважає безпідставними доводи скаржника, що договір № КОМ 87-30/15 від 19.10.2018 є розірваним на підставі положень пункту 8.4 договору, оскільки зазначений пункт надає право саме комісіонеру ініціювати розірвання договору, якщо комітент не скористається наданими йому картками для отримання послуг на протязі шести місяців з дати підписання сторонами акту прийому-передачі цих карток, в той час як комісіонер наданим йому правом на розірвання договору в односторонньому порядку не скористався.

Позивач заперечує доводи скаржника, що сторони договору комісії не погодили обмін документами в електронній формі, оскільки пункт 2.8 договору № КОМ 87-30/15 від 19.10.2018 свідчить про зворотне.

Крім того усі первинні документи, що стосуються виконання комісіонером договору № КОМ 87-30/15 від 19.10.2018, надані комітенту за допомогою поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення поштового відправлення № 646 від 30.05.2019.

Враховуючи положення пункту 4.3.9 договору № КОМ 87-30/15 від 19.10.2018 позивач вважає, що первинні документи на підтвердження виконання комісіонером договору комісії погоджені комітентом, оскільки отримані останнім від комісіонера без заперечень, тому вимоги про стягнення вартості наданих за договором комісії послуг є обґрунтованими.

Відчуження відповідачем транспортного засобу для забезпечення якого надавались комісійні послуги, на думку позивача не має значення для розгляду даної справи, оскільки умови укладеного сторонами договору комісії не ставлять в залежність його виконання від наявності у комітента права власності на транспортний засіб, якому надається послуга із відпуску палива, використання платних доріг, мийки тощо.

Позивач заперечив проти клопотання скаржника щодо витребування доказів у даній справі, оскільки клопотання заявлене з порушенням положень статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того договір купівлі-продажу, який просить витребувати скаржник, не має значення для вирішення спору у даній справі по суті.

Позивач звернувся до апеляційного господарського суду з клопотанням про застосування до скаржника заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, через порушення останнім вимог Господарського процесуального кодексу щодо надсилання документів іншій стороні у справі.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження і відкрито провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Кукурузи Костянтина Вікторовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 у справі № 904/944/20.

Розгляд скарги вирішено здійснити у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» 19.10.2018 (комісіонер) уклало з Фізичною особою-підприємцем Кукурузою Костянтином Вікторовичем договір № КОМ 87-30/15 (надалі - Договір; а.с. 9-17).

Згідно з пунктом 1.1 Договору відповідно до його умов комісіонер зобов`язується за дорученням комітента, за винагороду, від свого імені, але за рахунок комітента організувати придбання комітентом в Е100 Baltia OU, Nordic Sales OU, E100 Polska Sp. z o.o., E100 International Trade sp. z o.o., UAB «Europiniu korteliu servisas», SIA E100 LV, E100 LT, Baltia Trading Company OU товарів та послуг в мережі станцій системи Е100, з використанням карток, для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів комітента за межами митної території України.

Відповідно до пункту 1.3 Договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента, за винагороду, від свого імені, але за рахунок комітента організувати придбання комітентом в системі Е100 WEB-послуги. Також, у рамках цього договору комісіонер має право надавати комітенту WEB-послуги самостійно.

Найменування, кількість, асортимент бажаних для отримання комітентом товарів та/або послуг визначаються у мережі станцій усною заявкою комітента. (пред`явника картки) (пункт 2.3 Договору).

Умовами пункту 2.8 Договору сторони погодили, що по завершенню розрахункового періоду, комісіонер відправляє на електронну адресу комітента вказану в даному договорі наступні документи: специфікацію; звіт комісіонера; видаткову накладну; акт прийому-передачі товарів; акт надання послуг та рахунки на оплату з деталізованими розшифруваннями, та при наявності додаткові документи, що підтверджують понесені комісіонером видатки для забезпечення отримання комітентом товарів та/або послуг.

По закінченню календарного місця комісіонер відправляє комітенту оригінали документів вказаних в частині 1 цього пункту (за винятком використання електронного документообігу).

Сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним договором, в тому числі звітів комісіонера, рахунків на оплату, актів надання послуг, видаткових накладних, актів прийому-передачі товарів, актів прийому-передачі послуг, специфікацій (додатків), актів звірки взаєморозрахунків та інших первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарської операції за даним Договором, та застосовуються у бухгалтерському обліку в електронній формі.

Первинні облікові документи, складені в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України про електронні документи та електронний документообіг, визнаються сторонами як оригінали. На вимогу однієї із сторін первинні облікові документи можуть бути складені та підписані в паперовій формі.

Пунктом 3.2 Договору сторони погодили, що оплата вартості товарів та/або послуг, WEB-послуг отриманих комітентом, комісійної винагороди, а також вартість понесених витрат комісіонера, пов`язаних з виконанням цього Договору здійснюється на підставі рахунку на оплату, протягом розрахункового періоду, але не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту видачі комісіонером рахунку на оплату.

Розрахунковий період - проміжок часу, протягом якого комітент здійснює угоди з використання карток, а комісіонер, веде облік цих угод. Даним договором встановлюється 2 розрахункових періоди: перший - з 1 числа по 15 число поточного місяця та другий - з 16 числа по останній день поточного місяця (абз. 14 преамбули Договору).

Відповідно до пункту 4.3.8 Договору комітент зобов`язаний підписувати та повертати документи вказані в пункті 4.1.3 цього договору комісіонеру протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання від комісіонера.

Пунктом 4.3.9 Договору встановлено, якщо після спливу терміну вказаного в пункті 4.3.8 комітент не поверне оригінали документів вказані в пункті 4.1.3 цього договору та не висуне письмові заперечення щодо даних, та не надасть докази некоректності вказаних документів, документи вважаються прийнятими комітентом та комітент згідний із вказаною в них інформацією (кількістю, вартістю отриманих товарів та/або послуг).

Згідно з пунктом 6.2 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з оплати рахунків у встановлені договором строки, відповідач зобов`язується оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних, від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем в який повинна була надійти оплата.

Підписаним сторонами актом прийому-передачі від 01.11.2018 (а.с. 18) підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» передало для забезпечення виконання умов Договору, а Фізична особа-підприємець Кукуруза Костянтин Вікторович прийняв у тимчасове користування наступні ідентифікаційні пластикові картки Е100: № 887300013, № 887300021, № 887300039, № 887300047 , № 887300054 , № 887300062 , № 887300070 , № 887300088 , № 887300096 .

Підписаною 01.11.2018 заявою, Фізична особа-підприємець Кукуруза К.В. просив Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» активувати картки, видані відповідно до укладеного сторонами договору № КОМ 87-30/15 від 01.11.2018 за актом прийому-передачі від 01.11.2018, для їх використання в рамках Договору (а.с. 19).

В якості підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» зобов`язань за Договором перед Фізичною особою-підприємцем Кукурузою Костянтином Вікторовичем у період з 16.11.2018 по 31.12.2018 позивач надав наступну документи (а.с. 18-63):

- звіт комісіонера № 4411 від 30.11.2018 на суму 3611,90 грн;

- акт наданих послуг № 2837 від 30.11.2018 року на суму 3363,07 (платні дороги);

- акт наданих послуг № 3569 від 30.11.2018 на суму 248,83 грн (послуга користування карткою Е 100),

- акт наданих послуг № 4411 від 30.11.2018 на суму 16,82 грн (комісійна винагорода);

- специфікація від 01.11.2018 на суму 3611,90 грн;

- акт звірки за листопад 2018;

- звіт комісіонера № 8402 від 31.12.2018 на суму 1759,05 грн;

- акт наданих послуг № 7078 від 31.12.2018 на суму 1659,06 грн (платні дороги);

- акт наданих послуг № 7698 від 31.12.2018 на суму 99,99 грн (послуга користування карткою Е 100);

- акт наданих послуг № 8402 від 31.12.2018 на суму 8,30 грн (комісійна винагорода);

- специфікація від 01.12.2018 на суму 1759,05 грн;

- акт звірки за грудень 2018.

Загальна вартість наданих комісіонером комітенту за Договором послуг становить 5370,35 грн, вартість комісійної винагороди становить 25,12 грн.

Зазначені документи, а також рахунки на оплату підписані Товариством з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» з використанням електронного цифрового підпису і направлені на електронну адресу Фізичної особи-підприємця Кукурузи К.В. 14.12.2018 та 15.01.2019 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зазначену в розділі 10 Договору «Реквізити сторін».

Разом з претензію від 28.05.2019 про сплату вартості вчинених комісіонером дій у сумі 5396,07 грн, позивач 30.05.2019 направив відповідачу вищенаведені документи на підтвердження виконання зобов`язань за Договором і рахунки на оплату послуг, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 64-70).

Доказів оплати послуг за Договором матеріали справи не містять.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 1011 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до частини 1, статті 1022 Цивільного кодексу України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Оплата вартості товарів та послуг здійснюється комітентом не пізніше 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту видачі комісіонером рахунка на оплату (пункт 3.2 Договору).

Згідно із звітами комісіонера № 4411 від 30.11.2018 та № 8402 від 31.12.2018, комітент отримав та повністю спожив товари та послуги, необхідні для обслуговування транспортних засобів комітента за межами митної території України загальною вартістю 5370,95 грн.

На виконання умов пункту 4.1.3 Договору комісіонер надав комітенту документи (видаткові накладні, акти прийому-передачі товарів, звіти комісіонера, акти наданих послуг), що підтверджують отримання останнім товарів та послуг, наданих на підставі укладених комісіонером в інтересах комітента правочинів, а також рахунки на оплату їх вартості.

Заперечення скаржника щодо отримання ним первинних документів та рахунків на оплату послуг апеляційний господарський суд відхиляє, оскільки документи підписані електронним цифровим підписом комісіонера і у відповідності до положень пункту 2.8 Договору направлені на електронну адресу комітента 14.12.2018 і 15.01.2019, вказану в даному договорі ( ІНФОРМАЦІЯ_1 - електронна адреса Фізичної особи-підприємця Кукурузи К.В., зазначена в розділі 10 Договору «Реквізити сторін»).

Крім того, визначений пунктом 4.1.3 Договору пакет документів у паперовій формі надісланий комісіонером на адресу комітента за допомогою поштового зв`язку 30.05.2019 разом з претензією № 6 від 28.05.2019.

Відповідно до частини 2 статті 1022 Цивільного кодексу України комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Враховуючи відсутність заперечень комітента щодо звіту комісіонера у встановлений частиною 2 статті 1022 Цивільного кодексу України строк апеляційний господарський суд доходить висновку, що звіти комісіонера № 4411 від 30.11.2018 і № 8402 від 31.12.2018 про виконання Договору вважаються прийнятими, а строк оплати вартості цих робіт настав.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача основного боргу за Договором у сумі 5396,07 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.2 Договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з оплати рахунків у встановлені договором строки, відповідач зобов`язується оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем в який повинна була надійти оплата.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків відсотків річних та індексу інфляції за період прострочення грошового зобов`язання, місцевий господарський суд стягнув з відповідача на користь позивача 840,27 грн 15% річних та 162,96 грн інфляційних втрат.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо визначення строків порушення грошового зобов`язання, тому апеляційний господарський суд не надає оцінки оскаржуваному рішенню місцевого господарського суду в цій частині.

Посилання скаржника на відсутність у нього обов`язку з оплати вартості послуг з обслуговування автомобіля Volvo д.н. НОМЕР_1 , оскільки на момент надання цих послуг вказаний транспортний засіб не належав комітенту на праві власності, апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

За умовами Договору комісіонер організовує від свого імені, але за рахунок комітента придбання останнім послуг в мережі станції Е100, з використанням карток, для обслуговування транспортних засобів комітента за межами митної території України.

Товарами та послугами відповідно до преамбули Договору є бензин, дизельне паливо, зріджений нафтовий газ-паливо, мийка транспортних засобів, паркінг, автосервіс, дороги (можливість оплати карткою використання платних доріг, автострад (Російської Федерації, Республіки Словенія, Румунії, Республіки Болгарія, Грецької Республіки, Італії, Австрійської Республіки, Чеської Республіки, тощо) та ін.

Картка - це ідентифікаційна, бонусна, ко-брендингова пластикова картка ТОВ «Е100 УА», яка є бездокументарною підставою для здійснення угод, технічним засобом обліку укладених угод, проте не виконує платіжних функцій.

Таким чином, метою укладення Договору є обслуговування транспортних засобів комітента (заправка транспортних засобів, отримання послуг паркування, користування платними дорогами тощо) за межами митної території України, шляхом пред`явлення уповноваженою особою комітента наданої комісіонером картки, під отримання тієї чи іншої послуги.

Актом прийому-передачі від 01.11.2018 підтверджується отримання Фізичною особою-підприємцем Кукурузою К.В. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» восьми пластикових карток Е100.

Пунктом 4.3.5 Договору на комітента покладено обов`язок забезпечити схоронність карток та не передавати видані комісіонером картки неуповноваженим особам.

Пред`явником картки в розумінні Договору є уповноважений представник комітента, що пред`явив картку для здійснення угоди.

Після передачі комісіонером картки, будь яка уповноважена комітентом особа має право вчинити угоду в торгових точках мережі станцій для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів комітента за межами митної території України.

Тобто підставою надання послуг учасником системи Е100 (учасники, які можуть надавати послуги з використанням карток) є пред`явлення отриманої від комісіонера карти, обов`язок із схоронності якої покладений на комітента, а з`ясування підстав набуття права володіння транспортним засобом суб`єктом пред`явлення картки умовами Договору не вимагається.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що найменування, кількість, асортимент бажаних для отримання комітентом (його уповноваженим представником) товарів та/або послуг визначаються у мережі станцій усною заявкою комітента (пред`явника картки).

Таким чином, з моменту отримання від позивача карток Е100 за Договором, відповідач мав право на отримання особисто або через уповноважену особу товарів та/або послуг у мережі станцій за усною заявкою пред`явника картки, якою може бути будь-яка фізична особа.

Доводи скаржника, що комісіонер не виконав свої обов`язки за Договором, оскільки комітент не надавав заявки для отримання товарів та/або послуг спростовуються вищенаведеними умовами Договору, оскільки підставою надання учасниками системи Е100 товарів та/або послуг є усна заявка з пред`явленням картки.

Доводи скаржника стосовно розірвання Договору на підставі положень пункту 8.4, оскільки комітент з дати підписання акту прийому-передачі протягом шести місяців не використовував отримані картки, апеляційний господарський суд визнає неспроможними, тому що в контексті вказаного пункту договору саме комісіонер в такому випадку має право розірвати Договір в останній день зазначеного шестимісячного строку без попереднього повідомлення комітента, в той час як комісіонер цим правом не скористався.

Апеляційний господарський суд залишає без задоволення клопотання скаржника про витребування доказів, оскільки згідно положень частини 3 статті 80 та частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України таке клопотання повинно бути подане відповідачем разом з поданням відзиву на позов.

Крім того, встановлення особи власника транспортного засобу стосовно якого надано послуги (проїзд платними автострадами), не входить до предмету доказування у даній справі, оскільки як зазначено вище єдиною підставою надання учасником системи Е100 товарів та/або послуг є пред`явлення картки.

Розглянувши клопотання позивача про застосування до скаржника заходів процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо залишення його без задоволення.

Згідно із статтею 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Разом з тим у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами та постановлення ухвали про стягнення в доход державного бюджету з відповідної особи штрафу позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів.

Враховуючи конкретні обставини у цій справі, порушення скаржником обовязку з надсилання документів іншій стороні у справі, апеляційний господарський суд не розцінює як підставу для застосування до скаржника заходу процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кукурузи Костянтина Вікторовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 у справі № 904/944/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2020 у справі № 904/944/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.10.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд