ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. Справа№ 910/13567/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Припутніцькій Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 18.06.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018

у справі № 910/13567/17 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс"

до Одеської митниці Держмитслужби (відповідач - 1), Державної казначейської служби України (відповідач - 2)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" (третя особа - 1), Київська митниця Держмитслужби (третя особа - 2)

про стягнення 1 898 852,10 грн.

В судовому засіданні 18.06.2020 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Одеської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про стягнення 1 898 852,10 грн. шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що у зв`язку з неправомірною бездіяльністю Одеської митниці ДФС щодо не розмитнення свіжого часнику заявленого до митного контролю, та оформлення за митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ №500010003/2016/010133 та щодо неналежного зберігання свіжого часнику, вилученого Одеською митницею ДФС на підставі протоколу про порушення митних правил № 0557/10000/16 від 25.08.2016, позивачу була завдана шкода у розмірі 1 898 852,10 грн.

Короткий зміст рішень

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018, позов задоволено, стягнуто з рахунків державного бюджету України (Служба) на користь Товариства шкоду в сумі 1 898 852,10 грн., заподіяну внаслідок неправомірної поведінки Митниці.

Відповідні рішення і постанова мотивовані наявністю підстав для відшкодування шкоди органом державної влади як такої, що заподіяна ним при здійсненні своїх повноважень.

Постановою Верховного Суду від 27.06.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 у справі №910/13567/17 скасовані.

Справу № 910/13567/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/13567/17 в позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між спричиненням шкоди та протиправною поведінкою відповідача-1, а також доказів понесення позивачем шкоди в загальному розмірі 1 898 852,10 грн. внаслідок бездіяльності відповідача-1.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач 21.12.2018 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга, з врахуванням уточнень до неї, обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального (ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 210, ч. 6 ст. 216, ч. 1 ст. 217 ГПК України) права, неповним з`ясуванням обставин справи.

Апелянт вказує про грубі порушення судом процесуальних прав всіх сторін про повторному розгляді справи у першій інстанції, а саме:

- після закінчення підготовчого провадження суд в порушення положень ст. 185 ГПК України не постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду;

- з протоколів судового засідання, технічного запису судових засідань вбачається, що судом під час розгляду справи по суті не був встановлений порядок дослідження доказів;

- суд позбавив позивача права заявити клопотання з проханням оголосити висновок експерта під час дослідження письмових доказів.

Апелянт зазначає, що судом не надана належна оцінка доказам у вигляді листів від 11.11.2016 та від 08.12.2016 та фактам, встановленим Одеським окружним адміністративним судом при розгляді справи №915/945/17 та не з`ясував обставини, які мають суттєве значення, а саме факту того, що 07.11.2016 набрало законної сили рішення Солом`янського районного суду міста Києва у справі №3/760/16013/16-ц, але Одеська митниця продовжувала зберігати тимчасово вилучений товар на складському приміщенні, яке не відповідає вимогам чинного законодавства щодо зберігання харчової продукції.

На переконання скаржника, судом першої інстанції було залишено поза увагою наступне:

- факт того, що починаючи з 07.11.2016 по 14.12.2016 Одеська митниця в порушення вимог ст. 129 Конституції України незаконно утримувала часник у складському приміщенні з порушенням температурного режиму;

- факт того, що свіжий часник був розмішений з початку у підвальному приміщенні, а потім без повідомлення власника і без оформлення відповідної документації був перемішений у морозильні камери, що знаходяться на першому поверху будівлі;

- згідно акту інспекції та накладної від 14.12.2016 вбачається, що товар зберігався у неналежному температурному режимі і має суттєві дефекти під час його отримання позивачем, а це не дозволяє використовувати його за цільовим призначенням та доказує, що часник передавався позивачу вже зіпсованим.

Апелянт вказує на те, що сума незалежної оцінки ринкової вартості свіжого часнику надана відповідачем і позивачем незначно відрізняється (67, 00 грн., та 70, 38 грн.), а при проведенні товарознавчої експертизи вона була встановлена у розмірі 72,00 грн. / кг з урахуванням ПДВ.

Звертає увагу на те, що ТОВ «Толк Консалтинг» не має відповідних дозволів, відповідного холодильного обладнання і не є підприємством, якому було надано відповідний дозвіл на відкриття та роботу митного складу або дозвіл на відкриття та експлуатацію складу тимчасового зберігання, дане товариство не значиться у реєстрі підприємств, яким надано дозвіл на відкриття і роботу митного складу і складу тимчасового зберігання. Скаржник вказує, що ТОВ «Толк Консалтинг» є у наявності у Єдиному реєстрі суб`єктів господарювання, які можуть здійснювати реалізацію безхазяйного майна та майна, що переходить у власність держави. Відтак, на його думку, Одеська митниця розмістила тимчасово вилучений товар на склад, який не передбачає зберігання харчових продуктів.

Зазначає, що тимчасово вилучене Одеською митницею майно не перейшло у власність держави, але Одеська митниця без жодного повідомлення власника часнику, почала процедуру реалізації вилученого часнику.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заперечуючи проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, представник відповідача - 1 зазначає наступне:

- в постанові Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №815/945/17 за позовом ТОВ «Аква Маріс» до Одеської митниці ДФС, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 у справі №815/945/17, не встановлено того, що на час отримання позивачем майна воно було зіпсованим;

- доданий до позову експертний висновок Торгівельно - промислової палати №1-3 від 04.01.2017 не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та судових досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), а саме відсутня інформація про те, що він виконаний судовим експертом державної спеціалізованої науково - дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України або атестованим судовим експертом, який є працівником державної спеціалізованої установи, відсутня печатка експерта із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків;

- вимоги позивача суперечать положенням ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1166, 1173 ЦК України, підпунктів 1.2, 1.3 п. 1 розділу IV Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень;

- висновок експерта №14-10/18, складений 09.10.2018 експертом ТОВ «Бюро судових експертиз «Надія» Бугровою Н.К. не підтверджує доводи позивача та не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки експерт не досліджував товар «часник свіжий придатний для громадського харчування», загальною вагою брутто 27 177 кг, а досліджував лише копії документів, які були йому надані ТОВ «Аква Маріс»;

- заявлена ТОВ «Аква Маріс» сума збитків у розмірі 1 898 852, 40 грн. не відповідає відомостям про вартість товарів, яка наведена у поданих позивачем до митниці документах;

- акт прийому - передачі від 01.09.2016 від Одеської митниці підписаний представником ТОВ «Толк Консалтинг» без будь - яких зауважень стосовно якості товару, який передавався на зберігання;

- Одеська митниця вжила вичерпних заходів щодо проведення реалізації товару «часник свіжий» у відповідності до положень ч. 6 ст. 243 Митного кодексу України, але вказаний товар не був реалізований ТОВ «Толк Консалтинг» внаслідок прохання позивача, викладеного у листі № 63 від 10.11.2016 з проханням повернути саме вилучений товар, а не кошти від його реалізації;

- строки видачі товару обумовлені діями представників позивача, які не подали до листа ТОВ «Аква Маріс» № 63 від 10.11.2016 митної декларації, а надали її до митниці лише 08.12.2016, відтак вимоги позивача суперечать положенням ч. 1 ст. 242 Митного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи - 2 зазначає, що позивачем не доведено наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення. Позивачем не доведено, що псування товару відбулось до його видачі позивачеві. Якщо, навіть і припустити, що товар був зіпсований до видачі під час зберігання, відповідальність за це, згідно ст. 239 Митного кодексу України та п.6.3.10 договору зберігання № 54 повинен нести зберігач ТОВ «Толк Консалтинг». Сума збитків є необґрунтованою та суперечить документам, які позивач подавав митниці для митного оформлення.

У відзиві на доповнення до апеляційної скарги, представник відповідача - 1 заперечує проти задоволення апеляційної скарги позивача, просить її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

У відповіді на відзив відповідача - 1 представник позивача зазначає, що лист ТОВ «Толк Консалтинг» вих. №2926 від 20.12.2016 свідчить про те, що часник був повернутий позивачу зіпсованим, однак Одеська митниця приховала цей доказ, оскільки він підтверджує правову позицію позивача.

22.02.2019 від представника позивача надійшло клопотання про залучення доказу, який свідчить про те, що ТОВ «Аква Маріс» забрало зі складського приміщення часник неналежної якості, а саме: лист ТОВ «Толк Консалтинг» вих. №2926 від 20.12.2016/вх. №10174/10-29 від 20.12.2016, відповідь Одеської митниці ДФС вих. №156/16/15-70-03-06 від 17.01.2017, копію конверту №567, яким було отримана копія листа ТОВ «Толк Консалтинг» вих. №2926 від 20.12.2016/вх. №10174/10-29 від 20.12.2016.

05.12.2019 від представника позивача надійшло клопотання про залучення доказу - рішень суду, які свідчать про те, що ТОВ «Толк Консалтинг» не митний склад, а склад третьої особи, яка не уповноважена чинним законодавством на таке зберігання, в якому просить долучити до матеріалів справи засвідчену копію постанови Одеського окружного адміністративного суду у справі №815/945/17 від 17.03.2017, засвідчену копію ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду у справі №815/945/17 від 11.07.2017, засвідчену копію рішення Господарського суду міста Києва по аналогічній справі №910/22630/17 від 11.04.2019, засвідчену копію постанови Північного апеляційного господарського суду по аналогічний справі №910/22630/17 від 07.07.2019.

Представник відповідача - 1 у своїх запереченнях просить відмовити у задоволенні клопотання позивача від 05.12.2019 про залучення доказу.

17.01.2020 від представника третьої особи - 2 надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, копію довідки АБ№523548 з Єдиного державного реєстру підприємств на організацій України, копії свідоцтва про реєстрацію юридичної особи, копію статуту ТОВ «Толк Консалтинг», копії повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску, копії довідки про взяття на облік платника податків, копію свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ.

07.02.2020 від представника позивача надійшло клопотання про визнання доказів неналежними та недопустимими (поданих в апеляційній інстанції Київською митницею ДФС від 13.01.2020).

14.02.2020 від представника позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи доказу у вигляді постанови Верховного Суду від 28.01.2020 у пов`язаній справі №815/945/17.

28.02.2020 від представника позивача надійшла заява про повернення Одеській митниці ДФС, Державній казначейській службі України, Київській митниці ДФС усіх процесуальних документів, підписаними та поданими не уповноваженими особами.

12.06.2020 від представника позивача надійшло клопотання про залучення постанови Верховного Суду від 19.05.2020 по пов`язаній та аналогічний справі №910/22630/17, на підтвердження своїх доводів щодо правових підстав для відшкодування заподіяної шкоди.

Клопотання позивача про долучення до матеріалів справи вказаних документів були задоволені судом апеляційної інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у справі № 910/13567/17 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 14.03.2019.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз на 12.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 заяву судді Михальської Ю.Б. про самовідвід у справі №910/13567/17 задоволено.

Матеріали справи №910/13567/17 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2019 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/13567/17. Розгляд справи №910/13567/17 призначено на 31.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 задоволено клопотання представника Одеської митниці Державної фіскальної служби України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/13567/17. Проведення судового засідання у справі №910/13567/17 призначено на 31.10.2019. Зазначено, що розгляд справи відбудеться в режимі відеоконференції.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, апеляційна скарга передана на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 колегією суддів у визначеному складі відкрито апеляційне провадження у справі №910/2468/19, розгляд справи призначено на 05.12.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 розгляд справи №910/13567/17 відкладено на 30.01.2020. Зазначено, що розгляд справи відбудеться в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 відкладено розгляд справи на 27.02.2020 та призначено її розгляд без проведення відеоконференції, враховуючи неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції з технічних причин.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 замінено відповідача - 1 у справі №910/13567/17 - Одеську митницю Державної фіскальної служби України на її процесуального правонаступника - Одеську митницю Держмитслужби та третю особу - 2 - Київську міську митницю ДФС на її процесуального правонаступника - Київську митницю Держмитслужби.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 відкладено розгляд справи на 26.03.2020, з метою забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників судового процесу, враховуючи заміну відповідача - 1 та третьої особи - 2 на їх правонаступників, неявку належного представника відповідача - 1, представників відповідача - 2, третьої особи-1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 повідомлено учасників справи №910/13567/17, що судове засідання, призначене на 26.03.2020, не відбудеться, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215), якою в період з 12 березня по 3 квітня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу COVID-19.

Зазначено, що про дату та час наступного судового засідання у справі №910/13567/17 учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 розгляд апеляційної скарги призначено на 18.06.2020.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.06.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представники відповідачів 1, 2 та третіх осіб 1, 2 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників відповідачів 1, 2 та третіх осіб 1, 2 обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

25.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" (покупець) та фірмою "STAR TEAM INVESTMENTS L.P." (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 05/16, на підставі якого компанія "STAR TEAM INVESTMENTS L.P." зобов`язалась поставити позивачу товар "свіжий часник" на суму 22 933,00 доларів США.

23.08.2016 в зоні діяльності Одеської митниці ДФС (п/п "Одеський морський торговельний порт" м/п "Одеса-порт") через митний кордон України в контейнері EGSU5013310 з території Китайської Народної Республіки за попередньою митною декларацією від 23.08.2016 типу ІМ/40/ДЕ №500010003/2016/010133 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" переміщено товар "свіжий часник" у кількості 3264 місць, загальною вагою брутто 28000,00 кг, нетто - 26980,00 кг, вартістю 22 933,00 доларів США.

24.08.2018 зазначені вище товари доставлено до митниці призначення та 25.08.2018 заявлені до митного контролю та оформлення в Одеській митниці ДФС (ВМО № 1 м/п "Григорівка", Визирка) за митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ № 500010003/2016/010133 із зазначенням фактурної вартості цих товарів у розмірі 22 933,00 доларів США.

Позивач в цей же день подав до контролюючого органу митну декларацію і одразу отримав електронне повідомлення від митниці №9d9a3b65-fa38-4eb3-9a3-0446c3017acb, в якому вказано: "проведення повного митного огляду - з розкриттям до 100% пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу, метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації".

25.08.2016 Київською міською митницею ДФС у відношенні керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" - гр. ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0557/10000/16, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, яким встановлено, що в результаті вивчення і співставлення всіх документів товари "свіжий часник" у кількості 3264 місці загальною вагою брутто 28000,00 кг, нетто - 26980,00 кг, загальною вартістю 49525,00 доларів США або 1 252 544,74 грн. по курсу НБУ на день переміщення товарів через митний кордон України, переміщенні з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

25.08.2016 заступником начальника митниці - начальником управління боротьби з митними правопорушенням направлено доручення № 2448/7/26-70-2001 на проведення вилучення предметів ПМП у відповідності до ст.ст. 511, 518 Митного кодексу України, яке адресоване першому заступнику начальника Одеської митниці ДФС.

31.08.2016 головним державним інспектором відділу боротьби з незаконним переміщенням наркотиків і зброї управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС, який діяв на підставі доручення на проведення вилучення предметів ПМП № 2448/7/26-70-2001 від 25.08.2016, яке надане Київською митницею ДФС, здійснено вилучення товару "часник свіжий призначений для громадського харчування у кількості 1000 картонних коробів та 3330 п/п сіток, загальною вагою брутто 27177 кг", про що складено протокол про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил № 0557/10000/16.

У вказаному протоколі зазначено, що товар в контейнері EGSU 5013310 повинен бути доставлений та розміщений на склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська, 9.

Листом від 12.09.2016 № 8100/7/15-70-20-09 Одеська митниця ДФС повідомила Київську митницю ДФС, що товари за протоколом про порушення митних правил № 0557/10000/16 розміщені на склад Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" на підставі протоколу про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил № 0557/10000/16.

В свою чергу, факт передачі товару "свіжий часник" від Одеської митниці ДФС до Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" підтверджено актом прийому-передачі від 01.09.2016.

Під час прийняття товару за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська, 9 Одеська митниця ДФС склала акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу. Згідно з цим актом відповідач-1 отримав від позивача "свіжий часник" без будь-яких зауважень стосовно його якості. Дана обставина також підтверджується карантинним сертифікатом від 24.08.2016 № 60/15-6 055/АА-138081, виданим Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому зазначено, що регульованих шкідливих організмів не виявлено ВФЕ Л 15/003567-1.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.10.2016 у справі № 760/16013/16-п (провадження №3/760/6045/16), залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 07.11.2016, закрито провадження відносно гр. ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

У своїй постанові Солом`янський районний суд м. Києва встановив, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" ОСОБА_1 не подавав митному органу документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, умов поставки товару, не подавав неправдиві відомості необхідні для визначення вартості товару та не вчиняв дій щодо переміщення зазначеного вантажу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017, у справі № 815/945/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" до Одеської митниці Державної фіскальної служби, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про визнання протиправною бездіяльності щодо не розмитнення товару, не повернення товару позивачу у можливо короткий строк та неналежного зберігання вилученого товару визнано протиправною бездіяльність Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо не розмитнення товару, не повернення позивачу товару у можливо короткий строк та неналежного зберігання вилученого товару.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з державного бюджету України (Державної казначейської служби України) 1 898 852,10 грн. збитків, завданих внаслідок неправомірної поведінки Одеської митниці ДФС щодо прийняття неправомірного рішення про вилучення товару, несвоєчасного розмитнення вантажу та неналежного зберігання його в умовах, які не відповідають нормативним вимогам.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 ГК України).

За загальними положеннями, передбаченими ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи, відшкодовується на підставі ст. 1174 цього Кодексу.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, ці норми не заперечують обов`язкової наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у виді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.03.2017 у справі № 3-952/17 (760/21396/16-п), яка залишена без змін постановою Апеляційного суду м. Києва, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (протокол про порушення митних правил № 0770/10000/16 від 21.11.2016), закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 у справі № 815/2881/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутарія" задоволено частково; визнано противоправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо не розмитнення свіжого часнику, заявленого до митного контролю, та оформлення за митною декларацією №500060001/2016/012427 від 18.11.2016 із зазначенням фактурної вартості товарів у розмірі 21250,00 доларів США (2500 пакунків) у строки, передбачені Митним кодексом України; визнано противоправною бездіяльність Одеської митниці ДФС по факту неналежного зберігання свіжого часнику, вилученого Одеською митницею ДФС на підставі протоколу про порушення митних правил № 0770/10000/16 від 02.12.2016 у складських приміщеннях, розташованих за адресою: м. Одеса вул. Новомосковська, 9, якими користується Товариство з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг".

Вказаною постановою встановлено, що часник, вилучений Одеською митницею ДФС на підставі протоколу про порушення митних правил №0770/10000/16 від 02.12.2016, зберігався на території установи, у якої відсутній дозвіл на провадження діяльності митного складу, тобто такий товар зберігався неналежним чином. А саме, не на митному складі, а у третіх осіб, які не уповноважені на таке зберігання чинним законодавством. Відповідно до експертного висновку № УТЭ-816 від 18.04.2017, фотозвіту встановлено, що часник, який зберігався на складі Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг", зберігається у замороженому вигляді, частково пророслий та є зіпсованим.

Крім того, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 у справі № 815/2881/17, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017, було визнано противоправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо не розмитнення свіжого часнику, заявленого до митного контролю, та оформлення за митною декларацією № 500060001/2016/012427 від 18.11.2016 із зазначенням фактурної вартості товарів у розмірі 21250,00 доларів США (2500 пакунків) у строки, передбачені Митним кодексом України, а також визнано противоправною бездіяльність Одеської митниці ДФС по факту неналежного зберігання свіжого часнику, вилученого Одеською митницею ДФС на підставі протоколу про порушення митних правил № 0770/10000/16 від 02.12.2016 у складських приміщеннях, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська, 9, якими користується Товариство з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг".

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже постанова Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2017 у справі № 815/2881/17, яка залишена без змін ухвалою від 29.11.2017 Одеського апеляційного адміністративного суду у справі №815/2881/17, має преюдиційне значення, а встановлені нею обставини повторного доказування не потребують.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява N 29979/04) було сформульовано висновки, відповідно до яких Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява N 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", заява N 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008, і "Москаль проти Польщі", заява N 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Leias v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatismutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPine v. theCzechRepublic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п.40, від 13 грудня 2007, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п. 67, від 11 червня 2009).

На підтвердження розміру завданої внаслідок протиправної поведінки відповідача-1 шкоди позивачем наданий звіт про незалежну оцінку, складений суб`єктом оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Нотаріус" Фещенко Н.В., який було рецензовано оцінювачем-рецензентом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертне бюро Шашкова" Осіповою О.М.

Вказаним висновком було встановлено, що станом на 25.08.2016 (дата складання Київською митницею ДФС протоколу № 0557/10000/16 про порушення митних правил, на підставі якого було вилучено товар позивача) ринкова вартість об`єктів оцінки - свіжого білого китайського часнику у кількості 26 980 кг, становила 1898852,40 грн.

У пункту 3.2.4. висновку зазначено, що при оцінці товарів встановлено, що вони знаходяться у доброму стані.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери.

Згідно зі ст. 12 вказаного закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 постанови КМУ №358 від 21.08.2014 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» сказано, що строк дії звіту про оцінку, що становить не більш як шість місяців з дати оцінки, зазначається в такому звіті.

Тобто, цей строк дії зобов`язаний оцінювач вказувати у своєму звіті.

Як встановлено п. 57 Національного стандарту № 1, затвердженого постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»» строк дії звіту (і відповідно - висновку про вартість майна, як його невід`ємної частини) вказується оцінювачем тільки у разі потреби або у випадках, встановлених законодавством спеціально для деяких ситуацій, зокрема: приватизація або продаж державного або комунального майна конкурентними особами (строк дії звіту - 6 місяців з дати оцінки), оренда державного або комунального майна (строк дії звіту - 6 місяців з дати проведення оцінки), виконавче провадження (строк дії звіту - 6 місяців з дати підписання оцінки), експертна грошова оцінка землі (строк дії звіту - 12 місяців з дати оцінки), «оціночна вартість» об`єкта нерухомості, визначена для цілей оподаткування (строк дії звіту - 6 місяців з дати проведення оцінки).

На відміну від категорії «дата оцінки» категорія «дата проведення оцінки» законодавством хоч і використовується, але чітко не відрегульована, і у більшості випадків трактується, як «дата оцінки».

Крім того, навіть у випадках, коли строк звіту не вказаний оцінювачем, такий строк може бути нормативно визначений відповідним органом (наприклад органом місцевого самоврядування), які використовують даний звіт, з урахуванням чинного законодавства.

Строк дії звіту, крім випадків, визначених законодавством або відповідним органом, не є обов`язковою категорією і може бути зазначений у звіті лише у тих випадках, коли оцінювач вважає це необхідним (наприклад коли проводиться оцінка майна в умовах ринку, що постійно змінюється)

При цьому слід зауважити, що у випадках коли зацікавлена особа, яка використовує звіт оцінювача для прийняття будь - яких рішень, сама визначає, що з урахуванням періоду часу, що минув з дати оцінки, необхідно провести переоцінку об`єкта, то за певних умов можливо проводити не «нову» оцінку, а здійснити актуалізацію «старого» звіту про оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначення терміну дії звіту 6 місяців при складанні такого висновку для пред`явлення документів до суду, здійснено експертом для можливості його використання, зокрема, актуальності визначеного розміру збитків на певний час (6 місяців), з урахуванням зміни ринку, інфляційний процесів, так як вартість через 6 місяців змінюється (зростає).

Належно оцінивши вказаний звіт, колегія суддів приймає до уваги саме визначену вартість товару станом на 25.08.2016, яка не втратила актуальності на вказану дату (25.06.2016) навіть через 6 місяців, і в тому числі на дату прийняття рішення після нового розгляду 04.12.2018.

З огляду на вищевикладене, висновки суду першої інстанції про те, що визначена позивачем сума збитків у розмірі 1 898 852,40 грн. не відповідає відомостям про вартість товару станом на 25.08.2016, які наведені позивачем в інвойсі та митній декларації, є помилковими та спростовуються вищевикладеним.

04.01.2017 на підставі заяви позивача Київською торгово - промисловою палатою було проведено дослідження з метою визначення якості товару. В експертному дослідженні №1-3 від 04.01.2017 Київською торгово - промисловою палатою зроблено наступний висновок про те, що якість наданої експерту партії часнику свіжого, згідно з документами вантажовідправника у кількості 3264 вантажних місць, загальною масою нетто 26980,0 кг., яка за заявою замовника експертизи надійшла в м. Одеса 23.08.2016 в контейнері на адресу LIMITED LIABILITY COMPANY «AQUA MARIS » від фірми JINING GREEN LAND INTERNATIONAL TRADING GO. LTD.» (Китай), згідно коносаменту № 11 від 09.07.2016 та інвойсу № КТ 160708 СРТ від 03.07.2016 фірми STAR TEAM INVESTMENTS L.P за контрактом №05/16 від 25.04.2016 між ТОВ «АКВА МАРІС» компанією STAR TEAM INVESTMENTS L.P і компанією LIMITED LIABILITY COMPANY «AQUA MARIS » із-за наявності дефектів зовнішнього вигляду (цибулини часнику гнилі пророслі, покриті цвіллю з неприємним гнилим запахом) не відповідає вимогам стандарту ЕЭК ООН FFV-18, що стосується збуту і контролю товарної якості часнику, видання 2016 - п. А «Мінімальні вимоги» Згідно з п. А «Мінімальні вимоги «стандарту ЕЭК ООН FFV-18», продукт, що піддався гниттю або іншому виду псування, що робить його непридатним до вживання не допускається.

Слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №815/945/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «на підтвердження факту пошкодження товару та неможливості його подальшої реалізації позивач надав висновок Торгово-промислової палати, однак, відповідно до якого огляд та дослідження проводилися після спливу 21 дня з моменту отримання товару. Посилання ж позивача на акт інспекції, яка проводилася в день отримання товару ТОВ «Вейкфілд Інспекшн Сервіс (Україна), судами правильно не прийнято до уваги, оскільки позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що дослідження відбувалося атестованими фахівцями, які володіють спеціальними знаннями».

На підставі встановленого, суди констатували, що у будь-якому разі є очевидною та обставина, що станом на день повернення товару 14.12.2016, термін придатності товару часник був вже прострочений.

Відтак, з огляду на той факт, що станом на 11.11.2016 відповідний фахівець у своєму дослідженні зазначив, що термін придатності товару спливає, судове рішення про повернення товару набрало законної сили, а відповідач не вчинив жодної дії у відповідь на звернення позивача про повернення товару, судами правомірно розцінено як допущення бездіяльності з боку відповідача.»

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

Щодо висновку товарознавчого експертного дослідження №4721/26 від 11.10.2016, складеного Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз на прохання директора ТОВ "Толк Консалтинг" про визначення ринкової вартості майна з метою його подальшої реалізації слід зазначити наступне.

Вказаним висновком було встановлено, що станом на 04.10.2016 ринкова вартість товару, а саме часнику вагою 27177 кг. Китайського виробництва, з урахуванням знижки, в т.ч. ПДВ складає 637300, 65 грн. з врахуванням корегувального коефіцієнту 65.

При цьому в дослідженні відмічено, що термін придатності наданого на дослідження товару, відповідно до маркування закінчується. При дослідженні товарів термін придатності яких минає та швидкопсувних товарів визначається ціна, що дає можливість реалізувати ці товари у скорочений термін, через застосування корегувального коефіцієнту.

Вказані положення містяться в п. 10 розділі Порядок уцінки майна постанови КМУ № 1340 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним», а саме «У разі коли на реалізацію передається майно з обмеженим терміном зберігання або користування і воно не має попиту, уцінка може провадитись у скорочені терміни.»

Тобто, у вказаному висновку слово «уцінка» замінено словом «оцінка», тобто розтлумачено уцінку, як оцінку, з чого слідує, що вказаний висновок складено з метою реалізації товару, термін якого закінчується, і такий товар уже уцінено станом на 04.10.2016.

Колегія суддів зазначає, що такий висновок не може підтверджувати ринкову вартість товару, ввезеного позивачем 25.08.2016 для реалізації, у випадку, якщо б його неправомірно не затримували і не вилучали.

Позивачем було додано до матеріалів справи висновок експерта, складеного судовим експертом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" - Бугровою Н.К. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 1979 від 02.10.2004), за результатами проведення товарознавчої експертизи з визначення ринкової вартості часнику свіжого, завезеного в Україну із Китаю в серпні 2016 від 09.10.2018 № 14-10/18.

У вказаному висновку експертом встановлено:

- ринкова вартість білого свіжого часнику, призначеного для громадського харчування в кількості 26 980 кг, завезеного в Україну з Китаю згідно інвойсу № КТ160708СРТ станом на серпень-вересень 2016 складає 72,00 грн. за кг з урахуванням ПДВ;

- пошкодження (псування) якісного часнику виникло по причині неналежних умов зберігання, а саме: недотримання температурного режиму, недотримання технологічного режиму та вентиляції в приміщенні складу Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Консалитнг" за період зберігання: з 01.09.2016 по 14.12.2016.

У примітці 1 до висновку зазначено, що станом на 14-15 грудня 2016 якість досліджуваної партії часнику призначеного для громадського харчування в кількості 3264 вантажних місць була такою, що не відповідала вимогам зазначених стандартів. Експертом встановлено, що на момент отримання позивачем часнику цибулини були вологі, пророслі, деякі гнилі з наявністю плісняв, покритті цвіллю, з неприємним гнилим запахом.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаному висновку.

Згідно п. 57 Національного стандарту № 1, затвердженого постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»» звіт про оцінку майна дозволяється складати у стислій формі у разі доопрацювання (актуалізації) оцінки об`єкта оцінки на нову дату оцінки, а також в інших випадках, визначених відповідними національними стандартами.

У звіті про оцінку майна, складеному у стислій формі, повинні зазначатися етапи проведення незалежної оцінки майна, здійснені оціночні процедури, міститися висновок про вартість, а також зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація.

У звіті про оцінку майна, складеному у стислій формі з метою доопрацювання (актуалізації) оцінки на нову дату, повинні зазначатися: дата оцінки та дата завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мета проведення оцінки та перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; додаткові відомості про зібрані і використані під час доопрацювання (актуалізації) оцінки вихідні дані та інша інформація про об`єкт оцінки, які можуть вплинути на достовірність та об`єктивність оцінки майна, проведеної на нову дату; висновки про існуюче та найбільш ефективне використання об`єкта оцінки, їх зміну порівняно з попередньою датою оцінки; зміст використаних методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби - з наведенням необхідних розрахунків, а також змісту відповідних застережень і припущень; висновок про вартість майна; додатки з вихідними даними та іншою інформацією, що були використані в процесі проведення оцінки.

Відповідними національними стандартами можуть передбачатися додаткові вимоги до змісту звіту про оцінку майна у стислій формі.

Не дозволяється складення у стислій формі звіту про оцінку майна у разі проведення незалежної оцінки цілісних майнових комплексів, часток (паїв, акцій) або повторного доопрацювання (актуалізації) оцінки майна. Відповідними національними стандартами можуть визначатися інші випадки, коли складення звіту про оцінку майна у стислій формі забороняється.

Відповідно до п. 60 Національного стандарту № 1, затвердженого постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»» висновок про вартість майна повинен містити відомості про: замовника оцінки та виконавця звіту про оцінку майна; назву об`єкта оцінки та його коротку характеристику; мету і дату оцінки; вид вартості, що визначався; використані методичні підходи; величину вартості, отриману в результаті оцінки.

У разі потреби оцінювач має право відобразити у висновку свої припущення та застереження щодо використання результатів оцінки.

Висновок підписується оцінювачем (оцінювачами), який безпосередньо проводив оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Законодавством можуть бути встановлені додаткові вимоги до оформлення висновку про вартість об`єкта оцінки.

Наявний в матеріалах справи звіт про оцінку відповідає усім вимогам п.п. 56, 57, 60 Національного стандарту № 1, затвердженого постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»».

Посилання місцевого господарського суду на те, що на ньому проставлена печатка Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія", однак відсутня печатка судового експерта Бугрової Н.К. є необґрунтованими з огляду на те, що відсутність печаток оцінювача може зумовлюватись відсутністю такої печатки і вказаний недолік не позбавляє звіт його доказової сили на предмет встановлених в ньому обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 239 Митного кодексу України товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі органу доходів і зборів, за рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки, можуть передаватися органами доходів і зборів на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей цього Кодексу таке зберігання вважається зберіганням на складі органу доходів і зборів.

Згідно з ч. 5 цієї статті органи доходів і зборів несуть передбачену законом відповідальність за втрату або пошкодження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються ними. У випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, таку відповідальність несе адміністрація підприємств, на складах яких розміщуються товари, передані органами доходів і зборів цим підприємствам на зберігання.

Як встановлено під час розгляду справи № 815/2881/17, часник, вилучений Одеською митницею ДФС на підставі протоколу про порушення митних правил від 02.12.2016 № 0770/10000/16, зберігався на території установи, яка не має дозволу на провадження діяльності митного складу, тобто такий товар зберігався неналежним чином.

Аналізуючи обставини справи №910/13567/17 та оцінюючи надані сторонами докази, колегія суддів дійшла висновку, що шкода, завдана позивачу, спричинена саме неправомірною бездіяльністю Одеської митниці ДФС, що встановлено рішенням суду у іншій справі № 815/2881/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скаржника про те, що вимога позивача про стягнення з Державного бюджету України шкоди у сумі 1 898 852,10 грн., заподіяної внаслідок неправомірної поведінки Одеської митниці ДФС, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому колегією суддів було враховано вказівки касаційної інстанції під час нового розгляду справи та вирішено спір на підставі достатніх та достовірних доказів, яким дана належна правова оцінка.

Місцевий господарський суд не дослідив всі обставини справи у їх сукупності, не звернув уваги на вищезазначені норми чинного законодавства та дійшов помилкових висновків про відмову в позові.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс", викладені в апеляційній скарзі та в доповненнях до неї, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Натомість, заперечення відповідачів, викладені у відзивах на апеляційну скаргу та у додаткових поясненнях, спростовуються матеріалами справи та встановленими судом обставинами.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд не з`ясував всі істотні обставини справи та не надав належної оцінки доказам, представленим в обґрунтування підстав заявленого позову, а тому прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/13567/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на відповідачів, а у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/13567/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/13567/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" (79032, м. Львів, вул. Пасічна, буд. 95, ) заподіяну шкоду в розмірі 1 898 852,10 грн.

5. Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 21, корпус А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Маріс" (79032, м. Львів, вул. Пасічна, буд. 95, ) 28 482,80 грн. судового збору за подання позовної заяви, 42 724,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду м. Києва видати накази.

7. Матеріали справи №910/13567/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 08.10.2020.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова