ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Справа № 913/368/20
Провадження №19/913/368/20
Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи
про стягнення 2 288 292 грн 00 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання Сокрута Н.М.
У засіданні брали участь:
від позивача представник не прибув;
від відповідача представник не прибув
Приватне акціонерне товариство Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю спільного підприємства УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ про стягнення заборгованості у розмірі 2288292 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №24/ПО/19-09 від 01.03.2019 щодо своєчасної оплати поставленої теплової енергії в теплофікаційній воді.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.07.2020 відкрито провадження у справі та підготовче провадження призначено на 17.08.2020.
Ухвалою суду від 17.08.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 31.08.2020.
Ухвалою суду від 31.08.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 14.09.2020.
Ухвалою суду від 14.09.2020 закрито підготовче провадження та справу спризначено до судового розгляду по суті на 28.09.2020.
Представники сторін в судове засідання 28.09.2020 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Неподання відзиву на позовну заяву та неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.
Згідно положень ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.
01.03.2019 між Приватним акціонерним товариством Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю спільного підприємства УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії в теплофікаційній воді №24/ПО/19-09, відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов`язався поставити споживачу теплову енергію в теплофікаційній воді на опалення в зазначених об`ємах, а споживач зобов`язався проводити оплату за використану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.
Відповідно до п.4.1 договору кількість споживання теплової енергії споживачем здійснюється розрахунковим методом згідно додатку №2 та складає:
Місяць Споживання ТВ, ГкалВтрати, ГкалВсього, Гкал
Березень115,212127,2
Листопад104,211,6115,8
Грудень 139,712151,7
Ціна 1 Гкал теплової енергії в теплофікаційній воді складає 4 000 грн 00 коп. без ПДВ, 4 920 грн 00 коп. з ПДВ (п.5.1 договору).
Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач зобов`язаний до 1 числа запланованого місяця перерахувати на розрахунковий рахунок постачальника 100 % вартості заявленої кількості теплофікаційної води на наступний календарний місяць (п.п.5.4, 5.5 договору).
Договір діє з 01.03.2019 по 31.12.2019 (п.9.1 договору).
На виконання вимог договору позивач у період березень квітень 2019 року, жовтень грудень 2019 року поставив відповідачу теплову енергію на суму 2 288 292 грн 00 коп., яку останній не оплатив.
24.01.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію №24-ПО/46-28 від 24.01.2020 про сплату заборгованості за теплову енергію в теплофікаційній воді в сумі 2 288 292 грн 00 коп.
Відповідач на вищезазначену претензію відповіді не надав, заборгованість не сплатив.
Зазначене стало підставою звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір №24/ПО/19-09 від 01.03.2019 є договором енергопостачання, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.
Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законом України "Про ринок електричної енергії".
Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
На виконання вказаних умов договору позивачем було надано відповідачу послуги з постачання теплової енергії в теплофікаційній воді, а відповідачем прийнято теплову енергію в теплофікаційній воді на загальну суму 2 288 292 грн 00 коп., що підтверджується актами здачі - прийняття продукції та актом звірки взаємних розрахунків (а.с.12-16, 18-20).
Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.
Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач зобов`язаний до 1 числа запланованого місяця перерахувати на розрахунковий рахунок постачальника 100 % вартості заявленої кількості теплофікаційної води на наступний календарний місяць (п.п.5.4, 5.5 договору).
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.
Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності заборгованості суду не надав.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором на постачання теплової енергії в теплофікаційній воді №24/ПО/19-09 від 01.03.2019 в сумі 851156 грн 54 коп.
Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
З огляду на викладене, на цей час існує переплата судового збору в загальній сумі 00 грн 02 коп., який відповідно до приписів Закону України "Про судовий збір" може бути повернутий ухвалою господарського суду за клопотанням особи, яка його сплатила.
Судовий збір у сумі 34 324 грн 38 коп. покладається на відповідача згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Приватного акціонерного товариства Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ до Товариства з обмеженою відповідальністю спільного підприємства УКРЗОВНІШТРЕЙДІНВЕСТ про стягнення 2 288 292 грн 00 коп. задовольнити повністю.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 08.10.2020.

Суддя Т.В. Косенко