ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. Справа№ 910/14098/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Брунько А.І.;

за участю представників сторін:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" - Ілляш Я.М.;

ПрАТ "БІ ЕНД ЕЙЧ" - Бажанов В.О., згідно ордеру серія КС №509636 від 28.09.20;

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015

у справі №910/14098/15 (Суддя Марченко О.В.)

за позовом Broadcast Music Ink., м. Нью Йорк, штат Нью Йорк, Сполучені Штати Америки, організація, яка звертається за захистом порушених прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" (Телеканал "К1")

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Via Film (UK) Limited, м. Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Приватне акціонерне товариство "Бі енд Ейч"

про стягнення 24 360 грн., компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 2 436 грн. штрафу

ВСТАНОВИВ:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Організація, Агентство) звернулася до Господарського суду міста Києва в інтересах Broadcast Music Ink. з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" (Телеканал "К1"; далі - ТОВ "Мульті Медіа Сервіс") 24 360 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав і 2 436 грн. штрафу в доход державного бюджету України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що:

- 16.01.2015 з 21 год. 59 хв. до 22 год. 55 хв. відповідачем в ефірі належного йому телеканалу «К1» здійснено бездоговірне (без надання відповідного дозволу) публічне сповіщення музичних творів з текстом, майнові авторські права на які належать Broadcast Music Ink. (Бродкаст М`юзік Інк.), зокрема:

«Crazy in love» (виконавець: Beyonce; правовласники: Harrison Richard Christophel, Record Eugene Booker, Carter Shawn C, Knowles Beyonce Gissele, EMI Blackwood Music Inc., Beyonce Publishing, Carter Boys Music, Hitco South, W B Music Corp; іноземні організації колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст м`юзік Інк.) та ASCAP);

«So What» (виконавець: Pink; правовласники: Moore Alecia B, Sandberg Martin Karl, Schuter Johan Karl, EMI Blackwood Music Inc., MXM Music AB, Song of Kobalt Music Publishing; іноземні організації колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст м`юзік Інк. та STIM);

факт публічного сповіщення ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" вказаних музичних творів підтверджується даними моніторингу, а саме записом використання музичних творів на відеокасету Mini DV Verbatim №21N2DS4AR/41 та актом фіксації публічного сповіщення творів від 16.01.2015 (далі - Акт).

Організація 27.07.2015 подала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що: факт наявності у позивача авторського права на спірні твори підтверджується наявними у матеріалах справи копіями договорів, які чинні, ніким неоспорені, не визнані у встановленому законом порядку недійсними та їх недійсність прямо не випливає з вимог закону, а відповідно до встановленої статтею 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) презумпції вони є правомірними, тобто Broadcast Music Inc. належним чином набуло майнові авторські права від компаній EMI Blackwood Music Inc. та Unichappel Music Inc.; база даних ІРІ існує тільки в електронному вигляді, Організація як член CISAC на території України має доступ до такої інформаційної системи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/14098/15 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на поточний рахунок Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" 12 180,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав і 914,42 грн. судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 1 218,00 грн. штрафу; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення місцевого господарського суду мотивовано обґрунтованістю вимог позивача та наявністю підстав для стягнення з відповідача частини заявленої суми компенсації і штрафу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у даній справі та прийняти постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Як зазначає апелянт в матеріалах справи відсутні, а позивачем до суду не подано, документу у письмовій формі, підписаного уповноваженими на то представниками сторін, де визначався б перелік творів, авторів та обсяг авторських майнових прав, тобто позивач не довів наявності в нього майнових авторських прав на музичні твори, про які вказано у договорах та договорі між позивачем та ВМІ угод, в т.ч. і ті, що є предметом даної справи. Також зазначив про те що суд не дає належну оцінку договору укладеному між ТОВ "Телерадіорганізація "Мульті "Медіа Сервіс" та VIA FILM (UK) LIMITED №01-01/15 VK1 від 01 січня 2015 року згідно якого п.5.3. правоволоділець гарантує, що він володіє достатніми правами для укладення даної угоди, включаючи права інтелектуальної власності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (в складі колегії суддів: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді - Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.) від 18.01.2016 вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

24.02.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" Жарука С.О. надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 у справі №910/14098/15 призначено судову експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; матеріали справи надіслатно Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; провадження у справі № 910/14098/15 зупинено до проведення судової експертизи.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1. "Чи можливо встановити з відеофонограми, наявної на міні касеті DV Verbatim №21N2DS4AR/41, що запис здійснений з точки демаркації сигналу телеканалу "К1", тобто чи був здійснений запис з ефіру/прямого ефіру телеканалу "К1", каналами загального мовлення і якщо так, то чи здійснювався такий?"

2."Чи зазнавала змін, піддавалась додатковій обробці (монтажу тощо) відеофонограма, наявна на міні касеті DV Verbatim №21N2DS4AR/41, чи одночасно проводився запис відеозображення та звуку у відеофонограмі та чи відповідає зміст відеозображення запису звуку?"

3."Чи зафіксовано на відеофонограмі, наявній на міні касеті DV Verbatim №21N2DS4AR/41, відтворення музичного твору " So What " виконавцем, якої є Pink (виконавець:Pink; правовласники: Moore Alecia B , Sandberg Martin Karl , Schuter Johan Karl, EMI Blackwood Music Inc., MXM Music AB, Song of Kobalt Music Publishing; іноземні організації колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст мюзік Інк. Та STIM)?".

Суд зазначає, що Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

25.06.2018 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд, ідентифікаційний код 42262953.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України №295/2018 від 28.09.2018 "Про переведення суддів", відповідно до підпункту 7 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, пункту 1 частини другої статті 53, частини третьої статті 82 і пункту 40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 11 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Вищу раду правосуддя" сформовано склад Північного апеляційного господарського суду шляхом переведення суддів.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 № 1 визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 03 жовтня 2018 року, про що в газеті "Голос України" №185 (6940) 03.10.2018 опубліковано відповідне повідомлення. Відтак, в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу № 910/14098/15 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2018 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" у справі №910/14098/15 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/14098/15.

Супровідним листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 10.09.2020 року №8010/16-35 справу №910/14098/15 повернуто до Північного апеляційного господарського суду разом із висновком експерта №8010/16-35 від 10.09.2020 року за результатами проведення судової експертизи.

Згідно змісту Висновку, в ході дослідження матеріалів, наданих на експертизу, експерт прийшов до таких висновків стосовно поставлених питань:

1) Стосовно першого питання, - що таке питання неможливо вирішити експертними методами з причин, зазначених в експертному висновку;

2) Стосовно другого питання, - що у досліджуваному відеозаписі відсутні ознаки монтажу;

3) Стосовно третього питання, - що таке питання виходить за межі компетенції експерта.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 у справі №910/14098/15 поновлено апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги ТОВ "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі № 910/14098/15 призначено на 06.10.2020; зобов`язано сторони до 02.10.2020 надати суду обґрунтовані письмові пояснення стосовно висновку експерта № 8010/16-35 від 10.09.2020.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника третьої особи Приватного акціонерного товариства "Бі енд Ейч" надійшли пояснення стосовно висновку експерта №8010/16-35 від 10.09.2020 року, в яких зазначено що вказаний Висновок не підтверджує доводи позивача, викладені у позовній заяві, та не доводить належність позивачу відповідних авторських майнових прав чи права на їх захист (зокрема, права на включення музичного твору до складу іншого твору та використання такого твору шляхом публічного сповіщення, права дозволяти чи забороняти іншим особам таке включення і використання); належність позивачу авторських майнових прав чи права на їх захист на конкретний музичний твір; використання відповідачем саме того конкретного музичного твору, про наявність авторських прав на який стверджує позивач; правомочність ДО УААП представляти інтереси позивача в цьому спорі.

Представник ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" в судовому засіданні 06.10.2020 року проти вимог відповідача, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства "Бі енд Ейч" в судовому засіданні 06.10.2020 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 року у справі № 910/14098/15 та прийняти постанову якою відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Апелянт (ТОВ"Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс") не скористався своїм правом надати суду письмові пояснення стосовно висновку експерта № 8010/16-35 від 10.09.2020. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали суду за адресою державної реєстрації (відповідача).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників апелянта які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

06.10.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" внесено відповідні зміни до Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Водночас, відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і застосовується до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, а в частині функціонування електронної системи реєстрації та обліку у сфері авторських і суміжних прав з 1 липня 2019 року.

Так, Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018 року.

Разом з тим, як зазначалось, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тобто, суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень переглядає в апеляційному порядку законність винесення судових актів, прийнятих місцевими господарськими судами.

Оскільки спірні правовідносини у справі виникли під час дії Закону України "Про авторське право і суміжні права" чинного на той час, і місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, керувався відповідними положеннями даного Закону, то під час перегляду справи в апеляційному порядку на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм законодавства, чинного до набрання чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", застосуванню підлягають норми Закону України "Про авторське право і суміжні права" у редакції на дату виникнення спірних правовідносин (далі - Закон).

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 45 Закону суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону встановлено, що організації колективного управління повинні виконувати від імені суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб`єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов`язковим.

Разом з тим така організація, пред`явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду в порядку, передбаченому статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України, за захистом прав суб`єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб`єктів авторського права суд повинен з`ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб`єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб`єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій коллективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статями Закону - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 року № 3/2003.

31.12.2004 року Broadcast Music Ink. і Організацією було укладено договір про взаємне представництво інтересів (далі - Договір від 31.12.2004 року), за умовами якого:

- слово "термін" означає період, що починається з 31.12.2004 року та закінчується 31.12.2007 року, при чому даний період дії Договору від 31.12.2004 року буде продовжуватися із року в рік автоматично, якщо він не буде розірваний іншою стороною рекомендованим листом, листом-підтвердженням або іншим еквівалентним повідомленням не пізніше ніж за шість місяців до закінчення кожного періоду (пункт "а" Договору від 31.12.2004);

- за Договором від 31.12.2004 року Організація є єдиним представником інтересів Broadcast Music Ink. на території України протягом терміну Договору від 31.12.2004 року (підпункт "б" пункту 1 Договору від 31.12.2004 року);

- сторони встановлюють, що Організація та її ліцензіати користуються всіма правами на твори Broadcast Music Ink., властивими для звичайної передачі прав на виконання, і якими користуються ліцензіати Організації на музичні композиції на території України (підпункт "в" пункту 2 Договору від 31.12.2004 року);

- кожна сторона підтверджує та гарантує, що вона має повні права та повноваження укладати Договір від 31.12.2004 року та передавати права, що в ньому містяться, і права, передані за Договором від 31.12.2004 року, не будуть мати у своїй правовій охороні перешкод та претензій (пункт 7 Договору від 31.12.2004 року).

Broadcast Music Ink. є акціонерним товариством, юридичною особою Сполучених Штатів Америки, яка заснована в 1939 році та знаходиться за адресою: 320 West Street, New York 10019, U.S.A.

Вказана юридична особа за законодавством Сполучених Штатів Америки, зокрема авторського закону (copyright law) є організацією, що володіє правами на понад 8,5 млн. музичних творів шляхом надання ліцензій під назвою "Суспільне право на виконання" (public performing right).

"Суспільне право на виконання" (public performing right) - це право виконувати музику на публіці, що включає в себе трансляцію музичного твору на радіо чи телебаченні.

У вказаному випадку роялті сплачується безпосередньо автору або організації, зокрема, Broadcast Music Ink.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

На підтвердження повноважень Організації щодо колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права позивачем подано витяги з системи IPI, щодо музичних творів "Crazy in love"; " So What ".

З виписок із системи IPI про приналежність автора до членів іноземної авторсько-правової організації, яка управляє майновими правами авторів на колективній основі, вбачається таке: "Crazy in love" (офіційно зареєстровані назви видавців: EMI Blackwood Music Inc., Milmarsh Music, Minnesingers Publishing LTD); "So What" (офіційно зареєстровані назви видавців: EMI Blackwood Music Inc., Milmarsh Music, Minnesingers Publishing LTD).

Судом встановлено, що:

- 23.01.2006 Broadcast Music Ink. та Emi Blackwood music inc.; 25.02.2004 Broadcast Music Ink. та Unichappell Music Inc.; 27.04.2006 Broadcast Music Ink. та Richard Christophel Harrison було укладено договори, за умовами яких видавці уступають, надають та передають Broadcast Music Ink., його наступникам або уповноваженим особам на термін дії договорів всі права, якими видавці володіють або набувають на публічне виконання, а також на надання дозволу іншим на таке виконання, в будь-якій частині світу, в будь-якому місці і у будь-яких та у всіх засобах масової інформації, які зараз відомі або будуть винайдені пізніше, будь-яку частину або всі твори; невиключне право на запис та надання ліцензій на запис всього або частину будь-якого з творів на плівці, механічному записі, у фільмі або на іншому пристрої, але лише з метою публічного виконання твору засобами радіо та телебачення, або ж з метою зберігання та прослуховування; дане право не включає запис з метою продажу або включення у кінокартину, призначеній в першу чергу для театрального показу або у програмах синдикатів станцій сповіщення, систем кабельного телебачення або подібних способах; невиключне право адаптувати або аранжувати весь або частину будь-якого з творів з метою публічного виконання або надання дозволу іншим на публічне виконання.

Таким чином, позивачем були подані відповідні правочини, що підтверджують передачу йому виключних майнових авторських на музичні твори з текстом особами, яким ці права належали.

Судом також вірно враховано, що зазначені вище договори є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися (стаття 204 Цивільного кодексу України - презумпція правомірності правочину; далі - ЦК України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичний твір з текстом "Crazy in love" та "So What" на території України, що свою чергу спростовує відповідні доводи скаржника про неподання позивачем доказів на підтвердження наявності прав у Організації на подання даного позову.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 29 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності" № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об`єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов`язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об`єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов`язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об`єкта суміжних прав позивачем: мають бути з`ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об`єкта такого права.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Судом встановлено, що 16.01.2015 року представником Організації Шульгою А.А. в присутності громадян: Бугаєнко І.Д. та Новицької О.А. у м. Києві складено Акт, відповідно до якого в період з 21 год. 59 хв. до 22 год. 55 хв. здійснювалась фіксація використання (публічного сповіщення) творів, які використовувалися Телеканалом "К1", що належить ТОВ "Мульті Медіа Сервіс", зокрема: «Crazy in love» (виконавець: Beyonce; правовласники: Harrison Richard Christophel, Record Eugene Booker, Carter Shawn C, Knowles Beyonce Gissele, EMI Blackwood Music Inc., Beyonce Publishing, Carter Boys Music, Hitco South, W B Music Corp; іноземна організація колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст м`юзік Інк.) та ASCAP) та «So What» (виконавець: Pink; правовласники: Moore Alecia B, Sandberg Martin Karl, Schuter Johan Karl, EMI Blackwood Music Inc., MXM Music AB, Song of Kobalt Music Publishing; іноземна організація колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст м`юзік Інк. та STIM).

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

У статті 19 ЦК України зазначено, що особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

Так, судом встановлено, що у разі способу самозахисту майнових авторських прав, якими уповноважує позивач, обрано контрольне прослуховування музичних творів.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 року № 71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань" (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 року № 450) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Тобто, Організація наділена правом фіксувати факт публічного використання спірних музичних творів. Крім того, законодавством України не встановлено кількість представників Організації, які мають складати та підписувати акт фіксації факту використання музичних творів.

Таким чином, акт та відеозапис є належним та допустимим доказом у справі на підтвердження факту публічного використання спірних музичних творів.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів фіксація здійснювалась з використанням відеокамери SONY DCR-HC62E на mini DV відеокасеті Verbatim № 21N2DS4AR/41.

До матеріалів справи позивачем долучено вказану відеокасету та CD диск.

Так, з відеозапису фіксації порушення вбачається, що публічне сповіщення музичного твору «Crazy in love», « So What » відбулося на телеканалі "К1" 16.01.2015 року у період з 21 год. 59 хв. до 22 год. 55 хв.

З метою встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення спору у даній справі, а також для роз`яснення питань, що виникли при вирішенні спору і потребують спеціальних знань, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016 року призначено судову експертизу у справі №910/14098/15, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі №910/14098/15 зупинено до надходження висновку та повернення матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

Супровідним листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 10.09.2020 року №8010/16-35 справу №910/14098/15 повернуто до Північного апеляційного господарського суду разом із висновком експерта №8010/16-35 від 10.09.2020 року за результатами проведення судової експертизи у справі №910/14098/15.

Так, згідно висновків вказаної експертизи досліджуваний відеозапис, який зафіксовано на mini DV відеокасеті Verbatim № 21N2DS4AR/41, не зазнавав змін, додаткової обробки та не містить ознак монтажу. Фіксація відеозображення та звуку у досліджуваному записі здійснювалась одночасно тобто зміст відеозображення відповідає запису звуку.

Тобто, вказаний висновок свідчить про оригінальність наданого позивачем файлу з фіксацією, а також відсутність в ньому будь-яких змін та монтажу, що в свою чергу, підтверджує факт порушення відповідачем майнових авторських прав позивача.

Таким чином, наявними у справі доказами у їх сукупності підтверджено факт використання відповідачем спірного музичного твору.

Як вбачається з матеріалів справи 01.01.2015 Fіlm (UK) Limited (правовласник) та ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" (телекомпанія) укладено Ліцензійний договір, за умовами якого правовласник надає телекомпанії майнові права на використання творів, у тому числі шляхом їх публічного сповіщення (телевізійного показу) на території мовлення телевізійного каналу "К1" (територія України) протягом ліцензійного терміну і у відповідності з іншими умовами, означеними сторонами в додатку № 1 до Ліцензійного договору, а телекомпанія виплачує правовласнику винагороду за надання майнових прав на твори в порядку і строки, встановлені в Ліцензійному договорі і додатку №1 до Ліцензійного договору.

Згідно із статтею 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

За приписами частини другої та третьої статті 17 Закону якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов`язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору,його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом.

Автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Правовий аналіз наведених приписів, на думку колегії суддів, свідчить про те, що позивач як власник майнових авторських прав на спірний твір не має права заперечувати проти його використання у складі іншого аудіовізуального твору лише тоді, коли включення цього твору до складу іншого відбулося з дозволу правовласника, оформленого належним чином.

При цьому, у випадку ненадання авторського договору, на підставі якого цей суб`єкт набув авторські права, щодо яких заявляються зазначені вимоги, твердження такого суб`єкта про належність йому цих майнових авторських прав є суто декларативними, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Водночас, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем було подано суду Договір від 28.12.2013, укладений ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" (рекламіст) та ТОВ «Хайлайн Медіа» (рекламодавець), за умовами якого рекламіст надає рекламодавцю послуги, а рекламодавець зобов`язується оплатити вартість рекламних послуг рекламіста в порядку та на умовах визначених у Договорі від 28.12.2013; строк дії Договору від 28.12.2013 з 01.01.2014 по 31.12.2014 включно; додатковою угодою від 25.12.2014 до Договору від 28.12.2013 продовжено строк дії останнього у зв`язку з чим Договір від 28.12.2013 набирає чинності з 00:00 год. 01.01.2014 та діє до 24:00 31.12.2015 включно.

Судом встановлено, що за своєю природою Договір від 28.12.2013 є договором саме про надання рекламних послуг; при цьому, вказаний договір не містить положень щодо передачі майнових авторських прав на музичний твір "Crazy In Love" відповідачу.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Господарським судом міста Києва зобов`язано відповідача подати суду копії актів виконаних робіт/наданих послуг на виконання умов таких договорів; звітів, актів, інших документів, що містять інформацію про загальну кількість випусків в ефірі телеканалу "К1" рекламного ролику, яким презентувалася прем`єра фільму " 50 відтінків сірого ", та розмір доходу, отриманого ТОВ "Мульті Медіа Сервіс" від такого розміщення реклами.

Крім того, Господарським судом міста Києва було витребувано у Via Film (UK) Limited докази наявності виключних майнових прав на музичний твір " So What ", виконавець Pink ; композитори/автори тексту Moore Alecia B , Sandberg Martin Karl та Schuster Johan Karl ; музичне видавництво EMI Blackwood Music Inc., MXM Music AB та Songs of Kobalt Music Publishing та у ПАТ "Бі енд Ейч" - докази наявності виключних майнових прав на музичний твір " Crazy In Love ", виконавець Beyonce ; композитори/автори тексту Harrison Richard Christopher , Record Eugene Booker , Carter Shawn C та Knowles Beyonce Gissele; музичне видавництво EMI Blackwood Music Inc., Unichappell Music Inc., Beyonce Publishing, Carter Boys Music, Hitco South та W B Music Corp.

Ні відповідач, ані треті особи вказані вимоги суду не виконали та витребувані документи і пояснення не подали.

А тому посилання відповідача на те, що в рамках Ліцензійного договору відповідач з дотриманням всіх вимог законодавства в сфері інтелектуальної власності придбав невиключні майнові права на використання творів « Crazy in love » та «So What» є необґрунтованим та безпідставним.

Таким чином, на підставі аналізу наявних у справі доказів у їх сукупності місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено факт неправомірного використання відповідачем спірних музичних творів шляхом здійснення його публічного сповіщення без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, як наслідок правомірно стягнув з відповідача на користь позивача компенсацію у розмірі 10 мінімальних заробітних плат за порушення майнових авторських прав - використання музичних творів, що станом на дату прийняття оскаржуваного рішення становило 12 180 грн., а також штрафу у дохід держави у розмірі 1 218,00 грн.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Таким чином, посилання скаржника про порушенням Господарським судом міста Києва норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення у даній справі не знайшли свого підтвердження за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку.

За наведених вище обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду про доведеність та обґрунтованість позовних вимог і як наслідок їх часткового задоволення прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення витрати по сплаті судового збору за її подання, а також за проведення судової експертизи у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіоорганізація "Мульті Медіа Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі № 910/14098/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/14098/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14098/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

Б.В. Отрюх