ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа№ 910/615/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Ходаківської І.П.

за участюсекретаря судового засідання Ковган О.І.
за участю представниківвідповідно до протоколу судового засідання від 29.09.2020
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020
у справі№910/615/14
за заявою Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк сбербанк Росії»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київінвестбуд»
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду відмовлено ГУ ДФС у Київській області у визнанні кредитором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київінвестбуд» на суму 160 977, 16 грн.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 в частині відмови в задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог ГУ ДФС у Київській області на загальну суму 160 977, 16 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.07.2020, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Копитова О.С., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 апеляційну скаргу ГУ ДФС у Київській області залишено без руху, у зв`язку з відсутністю у доданих до апеляційної скарги матеріалах доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції та доказів надсилання копії апеляційної скарги учасникам справи.

Вищезазначену ухвалу скаржником отримано 27.07.2020 097).

10.08.2020 відділом забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду отримано заяву ГУ ДПС у Київській області про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено доказ сплати судового збору та докази направлення сторонам копій апеляційної скарги. Вказані документи були відправлені скаржником з відділення поштового зв`язку 06.08.2020.

У зв`язку з відпусткою судді Копитової О.С., відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 14.09.2020 для розгляду справи №910/615/14 визначено колегію суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Ходаківська І.П., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 призначено розгляд апеляційної скарги на 29.09.2020.

Апелянтом заявлено клопотання про здійснення заміни Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби України у Київській області.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши зазначене клопотання зазначає наступне.

Згідно з статтею 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що норми статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють обмеження повноважень апеляційного суду щодо заміни кредитора правонаступником на стадії апеляційного розгляду справи.

Водночас, як зазначалось вище, із змісту частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у разі заміни кредитора (боржника) у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів визнала за можливе заявлене клопотання задовольнити та здійснити заміну Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на Головне управління Державної податкової служби України у Київській області.

Учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на їх адреси місцезнаходження копій ухвали суду. З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

1. Зміст обставин справи.

1.1. Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

1.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2014 порушено провадження у справі та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Шаргало Р.В.

1.3. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів на суму 60 177 332,63 грн.

1.4. Постановою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Шаргало Р.В.

1.5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 повернуто без розгляду заяву Головного управління ДФС у Київській області з грошовими вимогами до боржника.

1.6. 03.05.2019 від ГУ ДФС у Київській області надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 160 977, 16 грн.

1.7. 03.03.2020 від ліквідатора боржника надійшли пояснення на заяву ГУ ДФС у Київській області з грошовими вимогами до боржника на суму 160 977, 16 грн.

1.8. У судовому засіданні, яке відбулося 23.06.2020, розглянувши грошові вимоги ГУ ДФС у Київській області на суму 160 977, 16 грн., суд дійшов висновків про наявність правових підстав для відмови ГУ ДФС у Київській області у визнанні кредитором до Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" на суму 160 977, 16 грн.

2. Зміст та обґрунтування оскарженої ухвали.

2.1. Оскарженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2020, зокрема, відмовлено ГУ ДФС у Київській області у визнанні кредитором до товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" на суму 160 977, 16 грн.

2.2. При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд виходив, з того, що:

2.2.1. На офіційному веб-сайті Вищого Господарського суду України 11.09.2015 оприлюднене оголошення (№22526) про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури № 910/615/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Київінвестбуд" (ідентифікаційний код 32776576).

2.2.2. Від ГУ ДФС у Київській області 03.05.2019 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 160 977, 16 грн.

2.2.3. Разом з тим, станом на день подання ГУ ДФС у м. Київській області заяви про визнання грошових вимог до ТОВ "Холдингова компанія "Київінвестбуд" у справі №910/615/14 на загальну суму 160 977, 16 грн. строк по стягненню зазначеного податкового боргу минув, відтак борг набув статус безнадійного.

2.2.4. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17.10,2018 у справі № 908/981/17.

2.3. Зважаючи на викладене, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи статті 2, частини 3 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, частини 3 статті 13, статті 74, частини 4 статті 75, статті 77 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що грошові вимоги ГУ ДФС у Київській області на суму 160 977, 16 грн. не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів, у зв`язку із спливом строку по стягненню податкового боргу.

3. Зміст та обґрунтування апеляційної скарги.

3.1. В своїй апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Київській області просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 в частині відмови в задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог ГУ ДФС у Київській області на загальну суму 160 977, 16 грн.

3.2. Скаржник посилається на те, що:

3.2.1. Доводи господарського суду стосовно спливу позовної давності за Податковим кодексом України є помилковими, оскільки дані вимоги контролюючого органу заявлені в процедурі банкрутства, тому останні необхідно розглядати за правилами Кодексу з процедур банкрутства, згідно якого позовна давність не застосовується.

3.2.2. Провадження у справі №910/615/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київінвестбуд» порушено ухвалою від 22.01.2014, а вимоги контролюючого органу виникли з 30.01.2013 по 30.01.2016, тобто в період дії мораторію, в межах якого позовна давність не застосовується.

3.3. Зважаючи на викладене скаржник, посилаючись на приписи статей 14, 46, 285, 286, 287, 288 Податкового кодексу України, пункту 4 статті 60 Кодексу України з процедур банкрутства, дійшов висновків, що застосування статті 102 Податкового кодексу України в оскарженій ухвалі є безпідставним.

4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

4.1. Відповідно до статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

4.2. Відповідно до пункту 102.1. статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

4.3. Приписами пункту 102.4 статті 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

4.4. Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

4.5. При розгляді грошових вимог податкової інспекції до боржника, як платника податків, заявлених на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення податкових перевірок боржника, господарському суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який частиною 102.4. статті 102 ПК України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним (висновок про застосування норм права, який викладений у пункті 32 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №923/1092/16).

4.6. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду враховує те, що якщо протягом зазначеного строку (1095 днів) контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку (пункт 102.1. статті 102 ПК України) (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії касаційного господарського суду від 17.04.2019 у справі №43/75-15/7-б).

4.7. Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 по справі №807/2097/16 №К/9901/99/17 зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

4.8. Таким чином, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду цілком погоджується з висновками місцевого господарського суду стосовно наявності правових підстав для відмови ГУ ДФС у Київській області у визнанні кредитором до товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київінвестбуд» на суму 160 977, 16 грн.

4.9. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що місцевим господарським судом вірно враховано та застосовано норми Закону при прийнятті оскарженої ухвали.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна та інші проти України" від 18.07.2006 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимоги подавати детальну відповідь на кожний аргумент.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Здійснити заміну Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на Головне управління Державної податкової служби України у Київській області.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України в Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 залишити без змін.

Матеріали справи №910/615/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.М. Остапенко

І.П. Ходаківська

Повний текст складено 09.10.20