ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
09.10.2020 Справа № 908/2560/20
м. Запоріжжя Запорізької області
про стягнення заборгованості за договором про постачання електроенергії №76 від 01.03.2016 р. в розмірі 1 612,67 грн.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020 р., вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
В обґрунтування заяви ПАТ «Запоріжжяобленерго» посилається на неналежне виконання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Запоріжжя умов договору №02/03 від 02.03.2018 р. про закупівлю товарів за державні кошти та договору про постачання електроенергії №76 від 01.03.2016 р. щодо своєчасної оплати за отриману електричну енергію за грудень 2018 р. на суму 1 612,67 грн.
Як вбачається з цієї заяви, стягувач зазначає, що 02.03.2018 р. між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та КЕВ м. Запоріжжя укладено договір №02/03 від 02.03.2018 р. про закупівлю товарів за державні кошти. Відповідно до Додатку 1 до договору про закупівлю, лот 34 Новомиколаївський районний військовий комісаріат. Договір про постачання електричної енергії №76 від 01.03.2019 р. укладено між стягувачем та ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі довіреності №1, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано повноваження Шпініну В.І. отримувати, зокрема, рахунки на оплату за спожиту електроенергію. Строк дії довіреності до 31.12.2019 р. Тобто, саме боржник повинен здійснювати оплату вартості електроенергії за договором про постачання електроенергії №76 від 01.03.2016 р. Однак, боржник не виконав належним чином свої договірні зобов`язання по договору про закупівлю зокрема щодо оплати вартості електричної енергії по договору №76, що призвело до утворення заборгованості за спожиту в грудні 2018 р. електроенергію в сумі 1 612,67 грн.
На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, стягувачем надано суду письмові договори №02/03 від 02.03.2018 р. про закупівлю товарів за державні кошти та про постачання електроенергії №76 від 01.03.2016 р., отже спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з боржника сума заборгованості в розмірі у розмірі 1 612,67 грн., не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн.).
На підтвердження наявності заборгованості стягувачем надано копії: акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електроенергію, рахунку за активну електричну енергію №76/12а від 31.12.2018 р., витягу з журналу щодо отримання Шпініним В.І. рахунку, довіреності №1, виданої ОСОБА_1 .
Крім того, ні у заяві, ні в додатках до неї не міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а отже суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної заяви в порядку наказного провадження.
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, отже заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ________ 20 .
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: ________ 20 .
Дата видачі судового наказу стягувачу: ________ 20 .
Суддя К.В. Проскуряков
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.