ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м.Херсон Справа № 923/748/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., за участю секретаря судового засідання Кудак М.І. розглянувши справу за позовом: Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області 75700, Херсонська обл., м. Скадовськ, вул. Гагаріна, буд. 63, ідентифікаційний код юридичної особи

до Відповідача : Фізичної особи-підприємця Круглої Наталі Володимирівни АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 8121,11 грн. за договором про пайову участь в утриманні об`єктів благоустрою

Представники сторін: не прибули

в с т а н о в и в:

28.07.2020р. Скадовська міська рада (позивач) звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи-підприємця Круглої Наталі Володимирівни (відповідач) та просить прийняти рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 8121,11грн. боргу за договором № 131/15 від 21.07.2015р. про пайову участь (внесок) власників тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в утриманні об`єктів благоустрою, розвитку інфраструктури, соціально-економічного і культурного розвитку міста Скадовська.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020 року справу розподілено судді Пінтеліній Т.Г.

Ухвалою від 04.08.2020р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив перше засідання по справі на 02.09.2020 р. Ухвалою встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): заяв по суті справи (відзив, заперечення); заяв з процесуальних питань (у разі їх наявності); копій реєстраційних документів. Роз`яснено Відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою встановлено Позивачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`яти днів з дня отримання відзиву (якщо такий буде поданий), для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): заяв по суті справи (відповідь на відзив); заяв з процесуальних питань (у разі їх наявності). Копія ухвали надіслана сторонам по справі.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Відповідач особисто 08.08.2020 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі від 04.08.2020.

Проте, станом на 13.10.2020р. відзиву на адресу суду не надходило. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд постановив розглянути дану справу у розумний строк. Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. У ній сформульовано основні права і свободи людини, зокрема право при визначенні її громадянських прав і обов`язків, висуненні проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо.

Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (№51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Ухвалою від 02.09.2020р. суд постановив розгляд справи відкласти, розглянути справу у розумний строк, призначити розгляд справи на 13 жовтня 2020 р., задовольнив клопотання представника позивача Скадовської міської ради про проведення судового засідання, призначеного на 13.10.2020р. о 10.00 год. по справі № 923/748/20 у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів. Сторони належним чином повідомлені про дату,час та місце розгляду справи, явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили.

07.10.2020р. від позивача до суду надійшло клопотання розглянути справу без участі представника позивача.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, справу розглянуто за відсутності останніх за наявними у справі доказами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

в с т а н о в и в :

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 21 липня 2015 року між Скадовською міською радою в особі міського голови Гавриша Олександра Васильовича, який діяв на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», протоколу комісії по визначенню обсягів пайової участі власників тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності від 10 липня 2015 року та фізичною особою-підприємцем Круглою Наталею Володимирівною (далі - Відповідач) було укладено Договір про пайову участь (внесок) власників тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в утриманні об`єктів благоустрою, розвитку інфраструктури, соціально-економічного і культурного розвитку міста Скадовська № 131/15 (далі - Договір) строком дії до 21 липня 2020 року.

Відповідно умов Договору Відповідач взяла на себе зобов`язання по сплаті пайової участі (внеску) в утриманні, ремонті та будівництві об`єктів благоустрою, розвитку інфраструктури, соціально-економічного і культурного розвитку міста Скадовська на території якого розташований кіоск, що перебуває у її власності. Площа тимчасової споруди складає 18,8 кв. м. Розмір пайової участі було визначено згідно методики розрахунку розміру пайової участі при розміщенні тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, відповідно до рішення виконавчого комітету Скадовської міської ради від 28.04.2014 року № 80 «Про Порядок визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в утриманні об`єктів благоустрою, розвитку інфраструктури, соціально-економічного і культурного розвитку міста Скадовська» і становив 6227,13 грн. (шість тисяч двісті двадцять сім гривень 13 коп.) з врахуванням перерахунків, згідно коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель на рік, та 518 грн. 93 коп. за місяць.

Договором передбачено обов`язок Відповідача сплачувати власнику щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, кошти в розмірі 518 грн. 93 коп. з врахуванням перерахунків, згідно коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель на рік.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору, Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно сплачувати пайову участь.

Відповідно до п. 3.3. Договору, Відповідач у випадку несвоєчасної сплати внеску, передбаченого у розділі І Договору, сплачує пеню в розмірі 120 відсотків облікової ставки НБУ за кожен день прострочення сплати від суми несплаченого платежу.

Відповідач не виконав зобов`язань за Договором, внаслідок чого станом на 01.07.2020 року виникла заборгованість у розмірі 8121,11 грн. (вісім тисяч сто двадцять одна гривня одинадцять копійок) основного платежу за Договором та 420,27 грн. (чотириста двадцять гривень, двадцять сім копійок) договірної пені, згідно розрахунку, що додається.

Виконавчим комітетом Скадовської міської ради неодноразово надсилалися претензії на адресу Відповідача з вимогою погашення заборгованості та попередженням про відповідальність за невиконання зобов`язань, однак жодної відповіді отримано не було і дій зі сторони Відповідача по погашенню заборгованості або розірванню Договору вчинено не було.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" до компетенції міських рад відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 40 зазначеного Закону, виконавчі органи забезпечують організацію благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

За приписами ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженому Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 № 244.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, у тому числі, визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою.

Згідно ч. 4 ст.15 вказаного Закону власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов`язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об`єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством, або балансоутримувачем. Типовий договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що фінансування заходів з благоустрою населених пунктів, утримання та ремонт об`єктів благоустрою здійснюється за рахунок коштів їх власників або користувачів, якщо це передбачено умовами відповідних договорів, а також за рахунок пайових внесків власників тимчасових споруд, розміщених на території об`єкта благоустрою, інших передбачених законом джерел фінансування.

Власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної або комунальної власності, на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем об`єкта благоустрою, може фінансувати утримання прилеглої до тимчасової споруди території шляхом оплати пайової участі з утримання в належному стані об`єкта благоустрою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до положень законодавства між Скадовською міською радою і Відповідачем укладений Договір, на підставі якого виникли цивільні права та обов`язки.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальнодержавного інтересу.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом чи договором.

Рішенням LХVII позачергової сесії Скадовської міської ради VII скликання від 24 травня 2019 року № 1019 було затверджено Порядок визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для провадження підприємницької діяльності в утриманні об`єктів благоустрою міста Скадовська, яким повноваження щодо залучення і використання пайової участі покладені на виконавчий комітет міської ради.

Окрім цього, виконавчий комітет Скадовської міської ради не є розпорядником бюджетних коштів та не має відкритих рахунків, натомість Скадовська міська рада має рахунки в органах Казначейства, є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів.

Враховуючи викладене вище, позивачем у даній справі виступає саме Скадовська міська рада, а не її виконавчий комітет.

Керуючись ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 193, 199, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 549, 550, 551, 629 Цивільного кодексу України, позивач подав даний позов.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду відзиву та будь-яких доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено судом повністю, на відповідача покладаються витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,13, 73, 74, 76-80, 129, ст.231, ст.ст.236-242 Господарського процесуального кодексу України суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю. Стягнути з фізичної особи-підприємця Круглої Наталі Володимирівни, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає по АДРЕСА_2 на користь Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області, , вул. Гагаріна, буд. 63, м. Скадовськ 8121,11грн. (Вісім тисяч сто двадцять одна гривня одинадцять копійок) основного платежу та 420,27 грн. (Чотириста двадцять гривень, двадцять сім копійок) пені, 2197 грн. (Дві тисячі сто дев`яносто сім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ "Перехідних положень" ГПК України та п. 4 розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Повне рішення складено "13"жовтня 2020 р.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: ks.arbitr.gov.ua/sud5024

Суддя Т.Г. Пінтеліна