ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р. Справа №926/551/19

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Мирутенко О.Л.

Хабіб М.І.

за участю представників сторін від:

позивача: Поляк М.В. - адвокат;

відповідача: Тоцький Б.А. - адвокат

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Авто Чернівці", м. Чернівці б/н б/д (Вх. ЗАГС №01-05/2373/20 від 31.08.2020)

на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 28.07.2020 (головуючий суддя Гурин М.О.)

у справі №926/551/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вал-Ян", м. Чернівці

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Авто Чернівці", м. Чернівці

про розірвання договору купівлі-продажу автомобіля та повернення сплаченої за автомобіль грошової суми в розмірі 107 0059,84 грн

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

ТОВ «Вал-Ян» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Авто Чернівці" про стягнення заборгованості в сумі 1070059,84 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.07.2019 позов задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу автомобіля від 08.08.2018 № ЧВ-40, укладений між ТОВ «Вал-Ян» та ТОВ «Богдан-Авто Чернівці». Стягнуто з ТОВ «Богдан-Авто Чернівці» на користь ТОВ «Вал-Ян» сплачені за вантажний автомобіль СКС-ННD35-04ІК на шасі а/м Hyundai HD35 VIN: НОМЕР_1 , номер шасі (рами): НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 1070059,84 грн., 17971,90 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 28.07.2020 заяву ТОВ «Вал-Ян» про ухвалення додаткового рішення суду задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Богдан-Авто Чернівці» на користь ТОВ «Вал-Ян» 83 634,10 грн. судових витрат; в решті вимог за заявою відмовлено за безпідставністю.

Додаткове рішення мотивоване наявністю підписаного звіту (акту) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи 926/551/19 від 17.07.2020, в якому погоджено детальний опис робіт виконаних адвокатським об`єднанням при наданні професійної правничої допомоги у даній справі із зазначенням витраченого часу.

В частині відмови у стягненні судових витрат у розмірі 16 050,90 грн., то додаткове рішення обґрунтоване тим, що така сума вже стягнута рішенням суду від 13.07.2020.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення в частині відшкодування витрат на написання та відправку адвокатських запитів №945 від 25.03.2020 та №981 від 05.05.2020; підготовку та направлення заяви про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування, підготовку та направлення клопотання про витребування доказів судом; підготовку та подання позовної заяви у новій редакції.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що загальний строк ненадання відповідачем відповіді на адвокатські запити на момент прийняття ухвали про витребування становив 1,5 місяці, що слугувало зверненням до суду з відповідною заявою про поновлення строку. Щодо підготовки та подання позовної заяви у новій редакції, то подання такої обґрунтована ч.3 ст. 46 ГПК України та обставинами, які стали відомими з висновку комплексної судової експертизи від 21.01.2020.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті вимог апеляційної скарги.

Крім того, представник позивача зазначив, що ним буде подана заява про стягнення витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції було подано: договір №2/19 від 28.01.2019 про надання юридичної (правничої) допомоги, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» та звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи 926/551/19 від 17.07.2020, в якому погоджено детальний опис робіт виконаних адвокатським об`єднанням при наданні професійної правничої допомоги у даній справі із зазначенням витраченого часу, а також платіжні доручення про оплату послуг адвоката.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, між ТОВ «Вал-Ян» та Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» укладено договір №2/19 від 28.01.2019 про надання юридичної (правничої) допомоги.

Відповідно до п.п.4.1, 4.3, 4.4 вказаного договору встановлено, що винагорода за послуги (гонорар), що надаються АО, визначається за згодою клієнта та АО в межах 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді) до даного договору.

Підставою для виплати гонорару є звіт (акт надання послуг), який повинен містити інформацію про вид наданої послуги; час, витрачений на виконання; понесенні фактичні витрати.

Щодо тверджень скаржника про неспівмірність розміру витрат із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, то суд зазначає таке.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст.126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

Скаржник у апеляційній скарзі, покликаючись на неспівмірність заявлених судових витрат, не наводить жодних аргументів щодо неспівмірності таких витрат із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт та ціною позову.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт дійшов висновку про правомірність висновку суду першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 83 634,10 грн.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

А отже, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 28.07.2020 у справі №926/551/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Богдан-Авто Чернівці» - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови підписано 12.10.2020.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

М.І. Хабіб