Господарський суд Рівненської області
"13" жовтня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/741/20
Представники сторін в судове засідання не з`явились
Рішенням Господарського суду Рівненської області № 918/741/20 від 28.09.2020 року позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" 3832,55 грн, в т.ч. 1385,35 грн - пені; 2447,20 грн - штрафу та 284,61 грн - судового збору. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 24471,97грн. основного боргу - закрито.

05.10.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, яку суд розцінює як заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 07.10.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.10.2020 року.

Пунктом 3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.3 ст.222 ГПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

У судове засідання 13.10.2020 року сторони участь повноважних представників не забезпечили.

Ухвала суду від 07.10.2020 року направлялася на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (34020, Рівненська область, Зарічненський район, с. Неньковичі, вул. Бокова, 9) вказану позивачем у позовній заяві та згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на 13.10.2020 року в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем ухвали суду про призначення справи до розгляду. За відомостями витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень - відправлення за номером 520 станом на 13.10.2020 року прямує до точки видачі.

Суд наголошує, що згідно з ч.7 ст.120, п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання.

Як вбачається із позовної заяви, позивач зазначив про намір стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. При цьому, матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем позовної заяви з додатками (а.с. 19-20), ухвали суду про відкриття провадження (а.с.31) та судового рішення в якому також зазначено про намір позивача стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом даної справи. Тобто, відповідач був обізнаний про наміри позивача щодо вищезазначених дій.

Отже, неотримання ухвали суду від 07.10.2020 року відповідачем є наслідком його бездіяльності щодо її належного отримання, тобто відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.4 ст.244 ГПК України згідно якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції щодо розподілу 3678,50 грн. витрат позивача на професійну правничу допомогу у цій справі, чим забезпечено принцип змагальності.

Беручи до уваги викладене, а також те, що позивач у своїй заяві про уточнення позовних вимог зазначив про намір стягнення з відповідача витрат пов`язаних із розглядом даної справи та у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України, зроблено відповідну заяву протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, зважаючи на подання позивачем до суду в межах встановленого строку разом із заявою (№01/10 від 01.10.2020р.) доказів, які на думку позивача, підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи, наявні підстави для вирішення питання про розподіл таких витрат відповідача між сторонами.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до абз.2 ч.2, ч.3 ст.126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, відповідно до умов укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» (надалі по тексту «Адвокатське об`єднання») договору про надання правової допомоги 20/20 від 01.07.2020 року Адвокатське об`єднання зобов`язалося надати правову допомогу та представляти інтереси позивача, зокрема, в господарських судах.

На підставі вищевказаного договору про надання правової допомоги, Адвокатським об`єднанням було надано позивачу правову допомогу у формі зібрання документів та їх аналіз, підготовки позовної заяви, підготовки уточнень до позовної заяви. Зазначене підтверджується актом приймання передачі наданих - послуг б/н від 01.10.2020 року.

Крім того, у вищевказаному акті сторонами також погоджено, що розмір гонорару за надану правову допомогу у вищевказаній формі становить 3678,50грн.

Отже, у вищевказаному акті міститься детальний опис із зазначенням вартості послуги, наданої Адвокатським об`єднанням позивачу, вартість якої становить 3678,50грн. та яку позивач має оплатити Адвокатському об`єднанню згідно п. 4.1. додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги № 20/20 від 01.07.2020 року.

Отже, в матеріалах справи наявні належні докази понесення позивачем 3678,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

При цьому, суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи відповідачем не подано, передбаченого ч.5 ст.126 ГПК України, клопотання про зменшення розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а також не надано жодного обґрунтування неспівмірності заявлених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, враховуючи імперативність положень ч.5 ст.126 ГПК України щодо можливості зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами виключно за клопотанням сторони, підстави для зменшення розміру витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, відсутні.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином, 3678,50 грн. витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги вказане вище, а також те, що Господарський суд Рівненської області вирішив позов задоволити з урахуванням уточнення позовних вимог, то витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3678,50 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (34020, Рівненська область, Зарічненський район, с. Неньковичі, вул. Бокова, 9, ідентифікаційний код 41647769) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" (881100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Б.Хмельницького, 10-а,, ідентифікаційний код 35775727) 3678,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 15.10.2020 року

Суддя Церковна Н.Ф.