ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.10.2020 Справа № 914/545/20
Господарський суд Львівської області в складі:
судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судових засідань Полянського А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-БУД-ПЛЮС", м.Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кільце і Р", м.Львів,
про стягнення 18 251,51 грн,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/545/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-БУД-ПЛЮС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кільце і Р" про стягнення 18 251,51грн.
За результатами розгляду справи, 16.09.2020 Господарським судом Львівської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кільце і Р» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-БУД-ПЛЮС» 12 425,00 грн. основного боргу; 3125,85грн. - інфляційних втрат, 1 610,14 грн. -пені, 1 090,52грн 3% річних та 2100,00 грн. судового збору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ-БУД-ПЛЮС» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу (Вх. №2444/20 від 25.09.2020) в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кільце і Р» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-БУД-ПЛЮС» витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500,00 гривень.
19 вересня 2020 року, представником Позивача, через систему «Електронний суд» було подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи із додатками, які є письмовими доказами до вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.
Ухвалою від 25.09.2020 суд призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 06.10.2020 з явкою сторін на власний розсуд.
В судове засідання 06.10.2020 представники сторін не з`явились, причин не явки не вказали, представником позивача було подано заяву на ухвалення додаткового рішення по стягненню витрат на правову допомогу.
Згідно поданої заяви про прийняття додаткового рішення по розподілу судових витрат Позивач просить суд стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі
Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до абз.2 ч.8 ст.129 ГПК України, докази у підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається із рішення суду від 16.09.2020 , при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що в судовому засіданні 16.09.2020, до оголошення рішення, представник позивача заявив про понесені судові витрати пов`язані із правничою допомогою адвоката.
Заява позивача про розподіл судових витрат та долучення доказів про надання правової допомоги, надійшла до суду 19.09.2020.
Отже виходячи із положень ч.7 ст.116 ГПК України, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, подані позивачем в межах строків визначених ч.8 ст.129 ГПК України, а їх поданню передувала відповідна заява позивача подана до закінчення судових дебатів.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Повноваження Соханя Артема Вікторовича, як адвоката, підтверджуються долученою до справи копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1527 від 12.06.2019.
Розділ 4 Договору про надання правової допомоги урегульовує порядок здійснення розрахунків між клієнтом та бюро. Зокрема, відповідно до п. 4.2 договору про надання правової допомоги, позивач та адвокат погодили, що Клієнт сплачує бюро винагороду в розмірі 7500,00 грн., в тому числі ПДВ 1250 грн.
При розрахунку вартості правової допомоги, вказаної в п. 4.2 даного Договору, враховується час, витрачений Керуючим, адвокатом та співробітниками БЮРО, складність справи та обсяг документів наявний між клієнтом та його контрагентом, а також враховується захист прав клієнта по даній справі у судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях у господарських справах.
Відповідно до п.4.4. за результатами надання правової допомоги складається акт надання послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої бюро правової допомоги і її вартість.
З метою оплати відповідних послуг, позивач згідно платіжного доручення № 1066 від 30.01.2020 сплатив на рахунок адвокатського бюро 2000,00 грн., та після прийняття рішення судом сплатив 5500,00 грн. згідно платіжного доручення №1584 від 18.09.2020.
В ході розгляду справи судом було проведено 2 судові засідання 03.09.2020 та 16.09.2020, в якому брав участь адвокат Сохань А.В., як представник позивача.
Згідно наведених документів, загальна сума гонорару сплаченого позивачем адвокату Сохань А.В. за надану правову допомогу у даній справі становить 7500,00грн.
Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, беручи до уваги ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки даного позову, значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що розмір гонорару сплаченого відповідачем адвокату, відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи №914/545/20, згідно позовної заяви позивачем було заявлено до стягнення суму 18 251,51грн. Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.09.2020 позовні вимоги задоволено повністю.
З огляду на викладене, враховуючи ціну позову дана справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, було проведено два судові засідання та позовні вимоги задоволено повністю. А тому, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу слід стягнути повністю у розмірі 7500,00 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 221, 244 ГПК України, суд
2. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
3. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2020
Суддя О.Д. Запотічняк