ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3576/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ідентифікаційний код 36348550)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-2010" (52502, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Веселе (Раївська с/р), вул. Гагаріна, буд. 31, ідентифікаційний код 36933194)

про стягнення 2 459 220,72 грн. заборгованості за поставлений товар, 813 315,53 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 492 742,49 грн. пені, 1 126 307,26 грн. 56% річних, 81 154,28 грн. інфляційних втрат та 983 688,29 грн. 40% штрафу

Представники:

Від позивача: Білецька Н.С., довіреність, адвокат

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №2606/83 від 26.06.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-2010" заборгованості на загальну суму 5 956 428,57 грн., з яких:

- 2 459 220,72 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 813 315,53 грн. відсотки за користування товарним кредитом;

- 492 742,49 грн. пеня за період з 02.09.2019 по 26.06.2020;

- 1 126 307,26 грн. 56% річних за період з 02.09.2019 по 26.06.2020;

- 81 154,28 грн. інфляційні втрати за період з вересня по листопад 2019 року та з січня по травень 2020 року;

- 983 688,29 грн. 40% штраф.

Також позивач просить суд розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором поставки №57/18-3 від 02.04.2018 в частині своєчасної та повної оплати за товар отриманий за видатковими накладними на загальну суму 3 132 107,16 грн.:

- №13715 від 04.05.2018 на суму 618 212,88 грн.;

- №13717 від 04.05.2018 на суму 2 481 502,50 грн.;

- №14096 від 07.05.2018 на суму 10 110,00 грн.;

- №36485 від 11.09.2018 на суму 22 281,78 грн.;

та своєчасної та повної оплати відсотків за користування товарним кредитом за актами нарахування відсотків на загальну суму 813 315,53 грн.:

- №959 від 15.02.2019 на суму 23 334,66 грн.;

- №25338 від 26.06.2019 на суму 184 195,63 грн.;

- №25426 від 26.06.2019 на суму 98 614,75 грн.;

- №33298 від 31.08.2019 на суму 50 127,67 грн.;

- №38342 від 31.10.2019 на суму 98 638,33 грн.;

- №39978 від 30.11.2019 на суму 48 510,66 грн.;

- №41117 від 28.12.2019 на суму 50 127,67 грн.;

- №906 від 31.01.2020 на суму 50 127,67 грн.;

- №2776 від 28.02.2020 на суму 46 765,51 грн.;

- №28326 від 09.06.2020 на суму 162 872,98 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, в т.ч. витрати по сплаті судового збору в сумі 89 346,43 грн. та витрати на професійну правничу допомогу (очікувані витрат 201 538,21 грн.).

Ухвалою суду від 07.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3576/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 16.07.2020 о 16:45 год.

До суду 13.07.2020 надійшло клопотання позивача яким просить суд визнати за можливе та провести підготовче засідання 16.07.2020 без участі представника позивача, закрите підготовче провадження, призначити розгляд справи по суті, розглянути повторну заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду від 16.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено до 08 вересня 2020 року о 14 год. 30 хв.

До суду 04.08.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву яким просить суд:

1) зменшити розмір штрафних санкцій та інших нарахувань за прострочення виконання зобов`язання з урахуванням передбачених у п.6 ст.3 ч.3 ст.509 та ч.ч.1-2 ст.627 Цивільного кодексу України засад справедливості, добросовісності, розумності;

2) відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу;

3) відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з заборгованості на загальну суму 5 956 428,57 грн., з яких:

- 2 459 220,72 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 813 315,53 грн. відсотки за користування товарним кредитом;

- 492 742,49 грн. пеня за період з 02.09.2019 по 26.06.2020;

- 1 126 307,26 грн. 56% річних за період з 02.09.2019 по 26.06.2020;

- 81 154,28 грн. інфляційні втрати за період з вересня по листопад 2019 року та з січня по травень 2020 року;

- 983 688,29 грн. 40% штраф,

у повному обсязі;

4) стягнути з позивача на користь відповідача суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

5) судові витрати покласти на позивача.

Відповідач посилається на те, що для Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-2010, як і для більшості суб`єктів господарювання, виникла надзвичайна ситуація, яка повністю обмежила діяльність товариства та позбавила можливості працювати у звичному режимі. Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих па запобігання виникненню і поширенню коропавірусної хвороби (COVID-19)" карантин віднесено до форс-мажорних обставин, а тому нарахування штрафних санкцій відповідачу починаючи з 12.03.2020 та до закінчення дії карантину, запровадженого Кабінетом Міністрів України, є неправомірним по відношенню до відповідача. Відповідач також звертає увагу суду, що позивачем нараховано доволі значний розмір штрафних санкцій та інших нарахувань, який в загальній сумі перевищує суму основного боргу.

Також відповідач зазначає, що позивачем не надано достатньо документів на підтвердження того факту, що позивачем було понесено саме 201 538,21 грн. витрат на правничу допомогу, зокрема акту приймання-передачі наданих послуг, платіжних документів про оплату таких послуг, а тому вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу достатньо не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На електрону пошту суду 19.08.2020 надійшла відповідь позивача на відзив в якій зазначає, що представником відповідача не було надано жодних доказів того, яким-чином запровадження карантину вплинуло па виконання договору, який був укладений ще у 2018 році. Крім того, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлений товар, задовго до запровадження карантину в Україні. Також відповідач не довів впливу запровадження карантину на неможливість виконання зобов`язань по цьому договору. А також не дотримався порядку повідомлення іншої сторони договору про неможливість виконати договір через форс-мажорні обставини, який був встановлений сторонами у договорі. В зв`язку з чим позивач заперечує проти позиції представника відповідача щодо зменшення штрафних санкцій та інших нарахувань, через запровадження на території України карантину.

Щодо зменшення штрафних санкцій згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що "доволі значний розмір штрафних, санкцій" є необґрунтовані та не підлягають зменшенню.

Щодо зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу позивач зазначає, що оскільки справа №904/3576/20 ще знаходиться на розгляді та професійна правнича допомога адвокатом Білецькою Н.С. в повному обсязі ще не надана, обґрунтування відповідача щодо зменшення витрат на правову допомогу є передчасними.

Щодо витрат пов`язаних з правничою допомогою відповідача позивач зазначає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу відповідачу без врахування норм процесуального кодексу, до того ж вони є повністю безпідставними та такими, то не піддягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд закрити підготовче провадження у справі №904/3576/20 та призначити її до розгляду по суті, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 08.10.2020 о 14:30год.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 08.10.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювента-2010" (далі покупець, відповідач) 02.04.2018 укладено договір поставки № 57/18-3 (далі - договір) відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору.

Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати товару, та нарахованих відсотків, інші умови, визначені в додатках до договору та у видаткових накладних, які є невід`ємною його частиною (п.1.2 договору).

Загальна сума договору становить загальну вартість товару, визначену із врахуванням вимог п.п.2.2-2.3 договору, що передається за договором та сума належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Вартість товару вказується у додатках до договору та у видаткових накладних, складених на підставі договору. Ціна товару встановлюється у гривнях і відображається в додатках до договору. Вартість тари, упакування та маркування товару включена до ціни товару (п.2.1 договору).

У відповідності до п. 2.4. договору покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.3, у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в додатках до договору шляхом перерахування коштів в національній валюті на поточний рахунок постачальника, вказаний в даному договорі або в рахунках на оплату вартості товару. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок постачальника, вказаного в договорі.

Додатковою угодою №1 від 30.10.2018 сторони дійшли згоди перенести кінцевий розрахунок по договору поставки №57/18-3 від 02.04.2018 до 01.09.2019 і, відповідно до цього, внесли зміни до п.2.4 договору, доповнивши його абзацом другим в наступній редакції: Остаточний розрахунок покупця за придбаний товар відбувається згідно наступного графіка:

1) до 01.04.2019 - відсотки за користування товарним кредитом, які будуть нараховані дати укладення даної угоди по 31.03.2019;

2) до 01.07.2019 - відсотки за користування товарним кредитом, які будуть нараховані 01.04.2019 по 30.06.2019;

3) до 01.09.2019 - 2 459 220,72 грн. основного боргу та відсотки за користування товарним кредитом, які будуть нараховані з 01.07.2019 по день остаточного розрахунку.

У разі не сплати та/або несвоєчасної сплати покупцем чергового платежу в повному обсязі в терміни, які встановлені вище, постачальник має право:

- стягнути з покупця всю суму основного боргу та відсотків за користування товарним кредитом, які будуть нараховані;

- з моменту не сплати та/або несвоєчасної сплати чергового платежу в повному обсязі, притягнути покупця до відповідальності, відповідно до п.7.2 договору. При цьому пеню, штраф. відсотки річних та індекс інфляції постачальник має право нараховувати з моменту прострочення сплати чергового платежу на всю суму заборгованості.

Також сторони дійшли згоди внести зміни до п.2.6 договору, доповнивши його абзацом другим в наступній редакції: з 01.12.2018 розмір відсотків за користування товарним кредитом становить 20% річних.

Крім того, сторони дійшли згоди п.7.2 договору викласти в наступній редакції: п.7.2. У випадках порушення умов договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором. За порушення умов договору покупець:

а) сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення. від суми боргу, за кожен день такого прострочення;

б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує штраф в розмірі 40% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;

в) сплачує на користь постачальника 56 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 132 107,16 грн. відповідно до видаткових накладних:

- №13715 від 04.05.2018 на суму 618 212,88 грн.;

- №13717 від 04.05.2018 на суму 2 481 502,50 грн.;

- №14096 від 07.05.2018 на суму 10 110,00 грн.;

- №36485 від 11.09.2018 на суму 22 281,78 грн.

Відповідач зобов`язання по оплаті виконав у сумі 672 886,44 грн., що підтверджується банківськими платіжними дорученнями на загальну суму 650 604,66 грн.:

- №135 від 13.04.2018 на суму 611 705,38 грн.;

- №136 від 13.04.2018 на суму 6 507,50 грн.;

- №415 від 05.05.2018 на суму 10 110,00 грн.;

- №511 від 07.09.2018 на суму 22 281,78 грн.

та додатковою угодою №1 від 30.10.2018 про повернення товару та накладною на повернення від покупця №129 від 30.10.2018 на суму 22 281,78 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної оплати за поставлений товар згідно договору у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 2 459 220,72 грн., що є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачем докази сплати суми заборгованості за спірним договором не надано. Отже, сума основного боргу підлягає стягненню в розмірі, заявленому позивачем, а саме, 2 459 220,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж: товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений обов`язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2.6 договору, за користування товарним кредитом, покупець сплачує на користь постачальника відсотки, розмір яких передбачений Додатком до договору. В Додатках до договору вказаний розмір відсотків за користування Товарним кредитом -1 % річних. Додатковою угодою № 1 від 30 жовтня 2018 (п. 2 угоди) з 01.12.2018 розмір відсотків за користування товарним кредитом був збільшений до 20 % річних.

Пунктом 2.11 Договору передбачено, що акт нарахування відсотків за користування товарним кредитом надсилається постачальником на адресу покупця, що вказана в тексті цього Договору. Покупець зобов`язується підписати акт та повернути його постачальнику протягом 1 робочого дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається постачальнику, акт вважається схваленим та підписаним покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості (ціни) товару, і зараховуються постачальником відповідно до вимог п.2.10.

Відповідно до актів нарахування відсотків за користування товарним кредитом були нараховані відсотки за користування товарним кредитом в розмірі 813 315,53 грн.:

- №959 від 15.02.2019 на суму 23 334,66 грн.;

- №25338 від 26.06.2019 на суму 184 195,63 грн.;

- №25426 від 26.06.2019 на суму 98 614,75 грн.;

- №33298 від 31.08.2019 на суму 50 127,67 грн.;

- №38342 від 31.10.2019 на суму 98 638,33 грн.;

- №39978 від 30.11.2019 на суму 48 510,66 грн.;

- №41117 від 28.12.2019 на суму 50 127,67 грн.;

- №906 від 31.01.2020 на суму 50 127,67 грн.;

- №2776 від 28.02.2020 на суму 46 765,51 грн.;

- №28326 від 09.06.2020 на суму 162 872,98 грн.

Зазначені акти підписані відповідачем без зауважень та заперечень, проте не були сплачені.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем по відсоткам за користування товарним кредитом складає суму 813 315,53 грн. На час винесення рішення судом, сума заборгованості за відсотками за користування товарним кредитом не змінилася.

Отже, сума відсотки за користування товарним кредитом підлягає стягненню в розмірі, заявленому позивачем, а саме, 813 315,53 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Позивач заявив до стягнення пеню у сумі 492 742,49 грн. за період з 02.09.2019 по 26.06.2020 та 983 688,29 грн. 40% штрафу.

Судом було перевірено правильність нарахувань позивача відповідачу пені та не встановлено порушення розрахунку пені.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 492 742,49 грн. пені.

Також позивач просить стягнути з відповідача за порушення умов договору 40% штрафу у сумі 983 688,29 грн.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Враховуючи положення закону, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо одночасного стягнення пені та штрафу.

За розрахунком позивача, сума штрафу складає у розмірі 983 688,29 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що розрахунок штрафу відповідає вимогам чинного законодавства, та підлягає до стягнення.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 56% річних у сумі 1 126 307,26 грн. за період з 02.09.2019 по 26.06.2020 та інфляційних втрат у сумі 81 154,28 грн. за період з вересня по листопад 2019 року та з січня по травень 2020 року.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 56% річних та інфляційних втрат є правильними.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 1 126 307,26 грн. 56% річних та 81 154,28 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з п. 6.1 договору сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання зобов`язань за договором, якщо його невиконання зумовлено діями та наслідками дії обставин непереборної сили, а саме, але не виключно: паводок, землетрус інші стихійні лиха, ембарго, війна або військові дії, дії шкідливих комп`ютерних програм, рішення уряду, іншого органу центральної влади, і якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання договору.

Сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань по договору внаслідок дії обставин непереборної сили, зобов`язана в триденний термін письмово повідомити іншу сторону про настання і припинення таких обставин. Повідомлення повинно бути підтверджене відповідним документом територіального органу Торгово-Промислової Палати України. Відсутність повідомлення позбавляє сторону права посилатись на існування обставин непереборної сили як на підставу невиконання чи неналежного виконання зобов`язань (п.6.2 договору).

Заборгованість, стягнення якої є предметом позову, виникла в травні та вересні 2018 року. Тобто за два роки до оголошення пандемії та введення карантину, що виключає наявність зв`язку між невиконанням обов`язків за договором та обставинами, на які відповідач посилається як на обставини непереборної сили.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд звертає уваги, що відповідачем з жовтня 2018 року не було здійснено жодного платежу. Жодних доказів про майновий стан відповідача, щодо наявності поважних причин несплати боргу протягом тривалого часу, неспроможності сплатити санкції до відзиву надано не було.

Отже заперечення відповідача, викладені ним у відзиві спростовуються матеріалами справи та викладеним.

Враховуюче вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 89 346,43 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 129, 232, 233, 234, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-2010" про стягнення 2 459 220,72 грн. заборгованості за поставлений товар, 813 315,53 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 492 742,49 грн. пені, 1 126 307,26 грн. 56% річних, 81 154,28 грн. інфляційних втрат та 983 688,29 грн. 40% штрафу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-2010" (52502, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Веселе (Раївська с/р), вул. Гагаріна, буд. 31, ідентифікаційний код 36933194) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20, ідентифікаційний код 36348550) 2 459 220,72 грн. заборгованості за поставлений товар, 813 315,53 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 492 742,49 грн. пені, 1 126 307,26 грн. 56% річних, 81 154,28 грн. інфляційних втрат та 983 688,29 грн. 40% штрафу та судовий збір у сумі 89 346,43 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 15.10.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв