ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. Справа№ 910/14160/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 19.08.2020

у справі № 910/14160/17 (суддя Павленко Є.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс"

про виправлення помилки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі № 910/14160/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс"

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

про зобов`язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 у справі №910/14160/17 (суддя Ващенко Т.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" задоволено повністю; зобов`язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" виконати умови договору банківського вкладу від 15 серпня 2013 року №207444 шляхом перерахування на користь позивача грошових коштів у розмірі 310 671,67 грн.

На виконання вказаного рішення 13.11.2018 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про зміну способу та порядку виконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 (суддя Стасюк С.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" про зміну способу та порядку виконання рішення суду в справі №910/14160/17 задоволено; змінено спосіб виконання наведеного рішення суду шляхом стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" грошових коштів у розмірі 310 671,67 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі - ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі № 910/14160/17 шляхом зазначення у резолютивній частині цієї ухвали строку пред`явлення її до виконання, а також скріплення копії даної ухвали печаткою суду із зображенням Державного Герба України.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/14160/17 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" про виправлення помилки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 в справі №910/14160/17 відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, оскільки ухвала Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №910/14160/17 не є виконавчим документом, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" від 10.07.2020 слід відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/14160/17 скасувати та направити справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та суперечить нормам процесуального права і завданню господарського судочинства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі № 910/14160/17, роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Позиції учасників справи

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" не висловило свою позицію щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не подало.

Обставини справи, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" містяться вимоги до виконавчого документа.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Матеріали справи свідчать, що на виконання вказаного рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 у справі №910/14160/17 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.ч. 3, 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Як зазначив суд першої інстанції, ухвала господарського суду є виконавчим документом лише у випадках, прямо передбачених положеннями ГПК України. До таких ухвал нормами чинного ГПК України, зокрема, віднесено: ухвали про забезпечення доказів (частина 10 статті 112 ГПК України), про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом (частина 3 статті 134 ГПК України), про стягнення штрафу (частина 5 статті 135 ГПК України), про забезпечення позову (частина 1 статті 144 ГПК України), про затвердження мирової угоди (частина 2 статті 193 ГПК України).

За висновком суду першої інстанції, жодних положень про те, що ухвала суду про встановлення чи зміну способу та порядку виконання судового рішення є виконавчим документом та повинна відповідати вимогам, встановленим для виконавчих документів, ні положеннями Господарського процесуального кодексу України, ні іншими законодавчими актами не передбачено.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" заяви від 10.07.2020 про виправлення помилки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №910/14160/17 шляхом зазначення у резолютивній частині цього судового рішення строку пред`явлення його до виконання, а також скріплення копії цієї ухвали печаткою суду із зображенням Державного Герба України.

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених вище положень статей 327, 331 Господарського процесуального кодексу України і статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов`язковою для органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження.

Оскільки ухвала Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі № 910/14160/17 не є виконавчим документом, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" від 10.07.2020 про виправлення помилки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 в справі №910/14160/17 не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" заяви від 10.07.2020 про виправлення помилки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 02.07.2020 у справі №910/14160/17 шляхом зазначення у резолютивній частині цього судового рішення строку пред`явлення його до виконання, а також скріплення копії цієї ухвали печаткою суду із зображенням Державного Герба України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваполіс" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі № 910/14160/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/14160/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та, з урахуванням положень ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк