ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2020 р. Справа№ 911/2686/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

сторони явку своїх представників не забезпечили

розглянувши матеріали апеляційної скарги Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду Київської області від 14 липня 2020 року

(За скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України)

та додаткову ухвалу Господарського суду Київської області від 29 липня 2020 року

(про задоволення заяви про покладення судових витрат)

у справі № 911/2686/17 (суддя Третьякова О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест"

про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст вимог:

1.1. 22.06.2020 до Господарського суду Київської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс №21-2/06 від 21.06.2020 на бездіяльність Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) у виконавчих провадженнях №55669518, №55669890 та №55670033 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17 від 27.11.2017 (т.VI, а.с. 48-56).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду Київської області від 14 липня 2020 року у справі № 911/2686/17 скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" № 21-2/06 від 21.06.2020 на бездіяльність Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у виконавчих провадженнях №55669518, №55669890 та №55670033 з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17 від 27.11.2017 задоволено. Визнано за період з 28.12.2019 по 21.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні №55670033 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017 №911/2686/17, яка виявилася у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій. Визнано за період з 30.12.2019 по 21.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) у виконавчих провадженнях №55669518, №55669890 з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017 №911/2686/17, яка виявилася у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій. Зобов`язано Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №55669518, 55669890, №55670033 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17 від 27.11.2017 з урахуванням норм Закону України Про виконавче провадження та які б були направлені і свідчили б про перевірку майнового стану боржника та фактичне виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17 від 27.11.2017 (т.VI, а.с.121-129).

2.2. Додатковою ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2020 у справі №911/2686/17 заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" №15-2/07 від 17.07.2020 про покладення на Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) судових витрат задоволено. Стягнуто з Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 6 700,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу по справі № 911/2686/17 від 14.07.2020 року винесену Господарським судом Київської області та відмовити в задоволенні скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в повному обсязі. Скасувати додаткову ухвалу по справі № 911/2686/17 від 29.07.2020 року винесену Господарським судом Київської області та відмовити в задоволенні скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зазначає, що судом приймаються неоднакові рішення за скаргами, які є ідентичні за змістом та доводами, а відрізняються виключно різними періодами часу, за який оскаржувалася бездіяльність.

4.2. Судом не встановлено того, що стягувач не подавав жодних клопотань по даному виконавчому провадженню за період, за який просить задовольнити скаргу на бездіяльність державного виконавця. Натомість, державним виконавцем систематично виконуються вимоги ч. 8 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження".

4.3. Також скаржник вважає, що судом не прийнято до уваги всі наявні в матеріалах справи доказів щодо вжиття заходів примусового виконання державним виконавцем, за увесь період здійснення виконавчого провадження, а саме з 31.01.2018 р.

4.4. Державним виконавцем у визначені ст. 18 Закону строки вжито заходів щодо виявлення та накладення арешту на кошти боржника в установах банків та ін. банківських установах. Так постановою про арешт коштів боржника від 08.02.2018 р. накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках згідно переліку рахунків в установ банків. Копія даної постанови була надана до заперечення відділу ДВС на першу скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та знаходиться у матеріалах справи, однак не врахована судом.

4.5. Стягувач (скаржник), в особі представника юридичної особи із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження не звертався, а тому не надав суду повної та об`єктивної інформації щодо виконавчого провадження та про вжиті державним виконавцем заходи у ньому.

4.6. Нормами Закону України "Про виконавче провадження" не зобов`язано державного виконавця, який здійснює виконавче провадження, у всіх випадках надсилати сторонам виконавчого провадження всі копії документів такого провадження, зокрема запитів державного виконавця та отримані на них відповіді.

4.7. ТОВ "Компанія "Ніко Тайс" не обґрунтовано того, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено її права.

4.8. Скаржник посилається на абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до якої порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що пред`явлені до виконання накази не виконані, відповідно до офіційних відомостей, що містяться на веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень за період з 28.12.2019 по 21.06.2020 належних, своєчасних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось.

5.2. Також позивач просить не враховувати під час апеляційного перегляду ухвали подані разом з апеляційною скаргою докази, як такі, що подані з порушенням строку та без клопотання про його поновлення.

5.3. При цьому, позивачем зазначено, що розмір понесених судових витрат у зв`язку з апеляційним оскарженням не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України (вартість однієї години виконавця 400 грн. включаючи всі витрати по підготовці матеріалів та участь у судовому засіданні, вартість участі у якому складає 800-1200 грн.).

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020, матеріали судової справи № 911/2686/17 разом з апеляційною скаргою Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишено без руху та встановлено строк на усунення недолів апеляційної скарги.

6.3. Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся з заявою про усунення недоліків апеляційної скарги.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвали Господарського суду Київської області від 14 липня 2020 року та від 29 липня 2020 року у справі № 911/2686/17 та повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 13.10.2020 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 13.10.2020 р. сторони явку своїх представників не забезпечили, про причини неявки колегію суддів не повідомил, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за ідентифікатором 004, 997, 020, а також довідкою АТ "Укрпошта" про причину повернення направленого на повідомлену суду адресу ТОВ "Респект-Інвест" поштового відправлення з причини "зазначена відсутня адреса одержувача".

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 01.11.2017 у справі №911/2686/17 частково задоволено позовні вимоги ТОВ " Компанія "Ніко-Тайс", а саме:

- присуджено до солідарного стягнення з ТОВ "ПК "Трейдсервісгруп" та ТОВ "Респект-Інвест" 11122,56 грн. штрафу;

- присуджено до стягнення з ТОВ "Респект-Інвест" 5121,16 грн. пені, 7494,40 грн. 30% річних, 3058,70 грн інфляційних втрат;

- присуджено до стягнення з ТОВ "ПК "Трейдсервісгруп" 797,70 грн. судового збору та 747,84 грн. витрат на оплату послуг адвоката;

- присуджено до стягнення з ТОВ "Респект-Інвест" 797,70 грн. судового збору та 747,84 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

8.2. 27.11.2017 видано п`ять наказів про примусове виконання рішення у справі №911/2686/17.

8.3. 22.06.2020 до Господарського суду Київської області надійшла скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" №21-2/06 від 21.06.2020 на бездіяльність Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) у виконавчих провадженнях №55669518, №55669890 та №55670033 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17 від 27.11.2017.

8.4. У скарзі заявлено наступні вимоги:

- визнати за період з 28.12.2019 по 21.06.2020 неправомірною бездіяльність державного виконавця Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) у виконавчих провадженнях №55670033, №55669518, №55669890 з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017 №911/2686/17, яка виявилася у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №55669518, 55669890, №55670033 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17 від 27.11.2017 з урахуванням норм Закону України Про виконавче провадження та які б були направлені і свідчили на про перевірку майнового стану боржника та фактичне виконання наказів Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17 від 27.11.2017.

Згідно з поданою скаргою та поясненнями представника позивача (скаржника, стягувача за наказом) орган виконання судових рішень допустив протиправну бездіяльність, адже не вчиняв дії, які б свідчили про намагання виконати накази від 27.11.2017 про примусове виконання рішення Господарського суду Київської області у справі №911/2686/17, що прийняті до примусового виконання Рахівським районним відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) у грудні 2019 року. Зокрема, не вчинялися дії спрямовані на виявлення різного виду майна боржника (майнових прав, активів), з`ясування і перевірку його фінансового стану, обставин виконання майнових зобов`язань зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, тоді як строки виконавчого провадження спливають, що становить собою загрозу праву позивача на судовий захист на стадії виконання рішення.

В якості доказів на підтвердження своїх вимог і обґрунтувань, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс посилався на інформацію про виконавчі провадження №55670033, №55669518, №55669890, що відображається в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та своє клопотання від 25.11.2019 про вчинення виконавчих дій (т.VI, а.с. 69-71, 72), яке залишене Рахівським районним відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) без належного реагування.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. 27.11.2017 Господарським судом Київської області видано п`ять наказів про примусове виконання рішення від 01.11.2017 у справі №911/2686/17, яке набрало законної сили 25.11.2017 щодо стягнення штрафу і судових витрат з ТОВ "ПК "Трейдсервісгруп", щодо стягнення штрафу і судових витрат з ТОВ "Респект-Інвест", щодо стягнення пені, 30% річних та інфляційних втрат з ТОВ "Респект-Інвест".

9.2. Стягувачем за всіма п`ятьма наказами є ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

9.3. 31.01.2018 Рахівським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 27.11.2017 у справі №911/2686/17, а саме:

- ВП №55670033 з примусового виконання наказу про стягнення з ТОВ "Респект-Інвест" судових витрат (т.VI, а.с. 65);

- ВП №55669890 з примусового виконання наказу про стягнення з ТОВ "Респект-Інвест" пені, 30% річних та інфляційних втрат (т.VI, а.с. 63);

- ВП №55669518 з примусового виконання наказу про стягнення з ТОВ "Респект-Інвест" штрафу (т.VI, а.с. 64).

9.4. 24.01.2019 у вказаних виконавчих провадженнях винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією по виконавчих провадженнях (т.VI, а.с. 74-75, 76-77, 78-80).

9.5. Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2019 у справі №911/2686/19 у зв`язку із задоволенням скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця скасовано постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.01.2019 у виконавчих провадженнях №55670033, №55669890, №55669518.

9.6. З огляду на положення Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень та виходячи з аналізу приписів чинного законодавства, яким регулюються правовідносини у сфері публічно-правових та приватноправових відносин, такими діями виконавця могла б бути систематична перевірка майнового стану боржника в порядку ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", направлення запитів до відповідних державних реєстраційних органів, спеціально уповноважених підприємств, установ й організацій, які здійснюють реєстрацію різного виду активів, як-то нерухомого майна, у тому числі земельних ділянок на різному правовому титулі (власність, платне/безоплатне користування), цінних паперів, часток в інших юридичних особах, транспортних засобів, у тому числі, тих, що придатні для використання у сфері сільського господарства, гірничодобувної галузі, електроенергетики, а також залізничного, водного та авіа транспортну, тварин (худоби). Крім того, державним виконавцем могли б бути вжиті заходи, спрямовані на виявлення непрямих активів боржника, до прикладу, посівів, дотацій, ліцензій/дозволів на ведення певних видів діяльності, невідшкодованого податку на додану вартість та ін.

9.7. Відповідно до постанов Рахівським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 05.04.2019 зазначені виконавчі провадження відновлено.

9.8. 25.11.2019 ТОВ "Ніко-Тайс" звернулося до органу ДВС з клопотанням №25-3/11 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, в якому посилаючись на ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", просило вжити ряд заходів, спрямованих на виявлення активів боржника ТОВ "Респект-Інвест" та перевірки його майнового стану, як-то здійснити виїзд до місця розташування, встановити наявність готівкових та безготівкових коштів, накласти арешти і заборони щодо рухомого та нерухомого майна й активів підприємства, направити численні запити до відповідних державних органів та установ з метою виявлення різного роду активів з урахуванням основного виду діяльності ТОВ "Респект-Інвест" за КВЕД оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин(т.VI, а.с. 69-71, 72).

9.9. Зазначене клопотання отримано адресатом 29.11.2019, проте, за твердженням скаржника (т.VI, а.с. 72/зворот), відповідь на нього не надійшла, а виконавчі дії, що у ньому зазначено, не вчинено.

9.10. Приєднані до скарги ТОВ "Ніко-Тайс" документи свідчать про те, що 18.12.2019 державним виконавцем зроблено запит №14.7-42/16337 до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про те, чи сплачується боржником податок на землю, про кадастровий номер земельної ділянки, на якій здійснює діяльність ТОВ "Респект-Інвест" чи яка належить останньому, на який Головним Управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області надано відповідь №26/10/11-28-06-02-50 від 03.01.2020, в якій повідомлено, що згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2019 рік ТОВ "Респект-Інвест" задекларовано орендну плату за земельну ділянку рекреаційного призначення, площею 1,4901 га, за договором оренди з міською радою міста Кропивницького від 28.11.2008 №111 з річною сумою орендної плати 110313,01 грн. Також повідомлено, що за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 оренду плату за землю сплачено в сумі 6651,81 грн. (т.VI, а.с. 73).

9.11. У зв`язку з реорганізацією територіальних органів Міністерства юстиції України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 та необхідністю передачі виконавчих проваджень від одного відділу до іншого Рахівським районним відділом Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) винесено постанови про прийняття виконавчого провадження, а саме:

- 28.12.2019 постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №55670033 (судові витрати) (т.VI, а.с. 66);

- 30.12.2019 постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №55669890 (пеня, 30% річних та інфляційні втрати) (т.VI, а.с. 67);

- 31.12.2019 постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №55669518 (штраф) (т.VI, а.с. 68).

9.12. Скарга у даній справі мотивована з посиланням на те, що органом ДВС у період з 28.12.2019 по 21.06.2020 не вчинялись дії, які б свідчили про намагання дотриматися вимог Закону України Про виконавче провадження і вжиття реальних кроків, спрямованих на ефективне виконання рішення суду у справі №911/2686/17.

9.13. Матеріали справи свідчать про те, що Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) пояснення по суті скарги і матеріали виконавчого провадження для їх дослідження до суду першої інстанції не подав, доводи скаржника не спростував, заперечень на твердження про власну бездіяльність не навів.

9.14. Зазначені в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень станом на 21.06.2020 відомості щодо стану виконавчих проваджень ВП №55670033, №55669890, №55670033 свідчать про те, що після винесення постанов про прийняття виконавчого провадження від 28.12.2019 ВП №55670033 та від 30.12.2019 ВП №55669890, №55670033 Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) не вчиняв дій з примусового виконання судового рішення, інформація про які може відображатися в зазначеному офіційному електронному ресурсі.

Інших фактичних даних, які б дали можливість встановити заходи, вжиті для дієвого виконання наказів у справі №911/2686/17 і, таким чином, спростувати посилання скаржника на бездіяльність державного виконавця, - до матеріалів справи станом на момент розгляду справи судом першої інстанції не надано.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на те, що Рахівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місто Івано-Франківськ) пояснення по суті скарги і матеріали виконавчого провадження для їх дослідження до суду першої інстанції не подав, доводи скаржника не спростував, заперечень на твердження про власну бездіяльність не навів, а також про те, що наданими заявником матеріалами підтверджується недотримання при виконанні наказів Господарського суду Київської області у справі № 911/2686/17 вимог законодавства щодо засад виконавчого провадження, обов`язків виконавця.

10.2. Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиці правовим висновкам суду, відображеним в ухвалі від 14.07.2020, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, з огляду на що, а також враховуючи, що за результатом судового розглялу скаргу на бездіяльність ДВС задоволено, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 6700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що відображено у додатковій ухвалі від 29.07.2020 р.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Твердження скаржника про те, що судом приймаються неоднакові рішення за скаргами, які є ідентичні за змістом та доводами, а відрізняються виключно різними періодами часу, за який оскаржувалася бездіяльність не свідчать про необґрунтованість оскарженого судового рішення з огляду на те, що оскаржуване судове рішення прийнято з урахуванням визначеного заявником періоду та доведених за допомогою поданих до скарги доказів обставин, які мали місце протягом такого строку (з 28.12.2019 по 21.06.2020).

11.2. Також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо допущення ДВС бездіяльності у визначений заявником період і твердження скаржника про те, що стягувач не подавав жодних клопотань по даному виконавчому провадженню за період, за який просить задовольнити скаргу на бездіяльність державного виконавця, що судом не прийнято до уваги всі наявні в матеріалах справи докази щодо вжиття заходів примусового виконання державним виконавцем, за увесь період здійснення виконавчого провадження, а саме з 31.01.2018 р. та те, що державним виконавцем у визначені ст. 18 Закону строки вжито заходів щодо виявлення та накладення арешту на кошти боржника (постановою про арешт коштів боржника від 08.02.2018 р.), оскільки надані позивачем до суду першої інстанції витяги "Інформація про виконавче провадження" "дата отримання 21.06.2020", не містять інформації щодо вчинення державним виконавцем у ВП 55670033, 55669890, 55669518 будь-яких виконавчих дій у період з 28.12.2019 по 21.06.2020.

11.3. При цьому, колегія суддів зазначає, що не можуть бути прийняті у якості належних та допустимих доказів надані разом з апеляційною скаргою Акти державного виконавця від 24.04.2020, від 12.02.2020 та від 17.06.2020 та скріншоти з "ІС ДП "НАІС" (09)" "https://register.minjust.gov.ua", у яких зазначено про здійснення запитів до МВС та Податкової у вп 55669518у період з 28.10.2019 по 10.07.2020, у вп 55669890 у період з 17.10.2019 по 06.08.2020 з огляду на те, що скаржником не обґрунтовано будь-яким чином неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Крім того, вказані обставини не підтверджуються і зазначеними в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень станом на 21.06.2020 відомостями щодо стану виконавчих проваджень ВП №55670033, №55669890, №55670033.

11.4. Також є безпідставними і твердження скаржника про те, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" не обґрунтовано того, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено її права, оскільки сам факт допущення органом ДВС бездіяльності свідчать про порушення прав ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", як стягувача щодо виконання рішення суду.

11.5. Також є безпідставними і посилання скаржника на абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом, оскільки у межах даного судового розгляду виконавчі дії та рішення виконавців не оскаржується, а предметом розгляду є бездіяльність державного виконавця допущена у період з 28.12.2019 по 21.06.2020.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріалами справи свідчать про порушення майнових прав ТОВ "Ніко-Тайс" внаслідок допущеної органом ДВС бездіяльності.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.7. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.8. Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

13.9. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.10. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

13.11. За приписами ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

13.12. Статтями 18, 326 ГПК України закріплено принцип обов`язковості судових рішень, а саме передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

13.13. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження, який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

13.14. У ст. 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Отже, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

13.15. Згідно з ч.4 ст.11 ГПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, при розгляді скарг на дії чи бездіяльність виконавців суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

13.16. Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Юрій Миколайович Іванов проти України, заява №40450/04, рішення від 15.10.2009).

13.17. Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (Бурдов проти Росії, комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997).

13.18. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

13.19. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

13.20. Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону.

13.21. Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

13.22. У ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

13.23. У постанові Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі № 2-283/11 викладено правову позицію відповідно до якої: відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду.

13.24. У п.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 вказується, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

13.25. Частиною 1 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

13.26. За приписами ч.4 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

13.27. Відповідно до п.п.2-4 розділу IV Внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, до системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

13.28. У постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі №21/303-08 викладено правову позицію відповідно до якої: сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

13.29. У постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №912/2171/18 викладено правову позицію, відповідно до якої: "Розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця регулюється спеціальною нормою процесуального закону, а саме, статтею 344 Господарського процесуального кодексу України.

Так, статтею 344 ГПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України)."

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала ґрунтується на засадах верховенства права, є законною, ухвалена судом при дотриманні норм процесуального права і обґрунтована, - прийнята на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 14 липня 2020 року у справі №911/2686/17 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу скаргою Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Київської області від 14 липня 2020 року у справі № 911/2686/17 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу скаргою Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Київської області від 14 липня 2020 року та додаткову ухвалу від 29 липня 2020 року у справі № 911/2686/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 14 липня 2020 року та додаткову ухвалу від 29 липня 2020 року у справі №911/2686/17 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Рахівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

4. Справу №911/2686/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 15.10.2020 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко