ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 906/672/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Зуєва В. А.,

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 (судді: Гудак А. В. - головуючий, Олексюк Г. Є., Петухов М. Г.) та ухвали Господарського суду Житомирської області від 22.06.2020 (суддя Давидюк В. К.) у справі

за касаційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "Калина" у справі

за позовом Ставищенської сільської ради Брусилівського району

до Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області та Селянського (фермерського) господарства "Калина"

про визнання протиправними дій державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і заяви про забезпечення позову

1.1. У червні 2020 року Ставищенська сільська рада Брусилівського району (далі - Ставищенська сільрада) звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (далі - Високівська сільрада) та Селянського (фермерського) господарства "Калина" ) (далі - СФГ "Калина") про визнання протиправними дій державного реєстратора Високівської сільради щодо реєстрації права власності за Фермерським господарством "Калина" (далі - ФГ "Калина") на адміністративне приміщення (контору) за адресою: Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова, буд. 1; скасування державної реєстрації права власності за ФГ "Калина" на зазначене нерухоме майно шляхом скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права на нерухоме майно - рішення державного реєстратора Високівської сільради від 05.06.2020 індексний номер 52537694, номер запису про право власності № 36770891.

1.2. Ставищенська сільрада також подала до Господарського суду Житомирської області заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на адміністративне приміщення площею 440,60 м2, розташоване за адресою: Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова, 1, а також заборонити ФГ "Калина" () і ФГ "Калина" () вчиняти дії щодо предмета спору.

Заяву обґрунтовано необхідністю вжиття зазначених заходів, наявністю у цьому випадку обставин, зокрема, подальшого відчуження ФГ "Калина" спірного адміністративного приміщення, яке належить на праві власності Ставищенській сільраді, котра перебувала у ньому з 1967 року, тобто з часу його побудови, а також вчинення дій із перереєстрації прав на таке майно, що, у свою чергу, істотно ускладнить ефективний захист або поновлення оспорюваних прав та інтересів Ставищенської сільради.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.06.2020 задоволено заяву Ставищенської сільради про забезпечення позову від 19.06.2020. Накладено арешт на адміністративне приміщення (контору), розташовану за адресою: Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова, 1, власником якого є ФГ "Калина" (12610, Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова, 1, ідентифікаційний код 32837544). Заборонено СФГ "Калина" (08136, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Космонавтів, 23, ідентифікаційний код 20593924) і ФГ "Калина" (12610, Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова, 1, ідентифікаційний код 32837544), а також іншим особам вчиняти будь-які дії, зокрема, стосовно відчуження майна, купівлі-продажу, міни, дарування, передачі в заставу тощо, а також реєстраційні дії стосовно зазначеного адміністративного приміщення.

Аргументуючи ухвалу, місцевий господарський суд керувався положеннями статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України та дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування заявлених заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

2.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.06.2020 залишено без змін.

3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень

3.1. Не погоджуючись із висновками судів попередніх інстанцій, СФГ "Калина" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.06.2020 у цій справі, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

СФГ "Калина" вважає оскаржувану ухвалу та постанову у справі незаконними, ухваленими із порушенням і неправильним застосуванням положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, скаржник зазначає про недоведеність того, що Ставищенська сільрада є власником спірного нерухомого майна і посилається при цьому на судові рішення в іншій господарській справі № 906/941/17. Водночас скаржник звертає увагу, що заявлені позовні вимоги є немайновими і у разі задоволення позову видача наказу та примусове виконання судового рішення за такими вимогами проводитись не буде.

3.2. Від Ставищенської сільради надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому сільрада просить залишити її без задоволення, а ухвалу та постанову у справі - без змін як такі, що є законними та обґрунтованими.

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 28.09.2020 визначено такий склад колегії суддів у цій справі: Дроботова Т. Б. - головуючий, Зуєв В. А., Багай Н. О.

4.2. Переглянувши оскаржені у справі ухвалу та постанову, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

4.3. Як установив суд апеляційної інстанції та свідчать матеріали справи, згідно з витягом із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.01.2013 № 166700 право власності на нерухоме майно - будівлю адміністративного приміщення (контори) за адресою: Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова, будинок 1, загальною площею 440,6 м2, станом на 22.01.2013 було зареєстровано за Ставищенською сільрадою (позивач у справі). Це також підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.01.2013 № 166351.

Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.06.2020 № 211540584 за рішенням державного реєстратора Високівської сільради за ФГ "Калина" () було зареєстровано право власності на адміністративний будинок загальною площею 440,60 м2 за адресою: Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова 1, номер запису про право власності 36770891.

17.06.2020 між ФГ "Калина" (, місцезнаходження с. Крюківщина, Києво-Святошинського р-ну Київської обл., вул. Космонавтів, 23), в особі директора Попович Г. М., - продавцем і ФГ "Калина" (, місцезнаходження Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вулиця Садова, 1), в особі директора Старунського А. Ф. - покупцем, укладено договір купівлі-продажу адміністративного приміщення, за умовами якого продавець продав, а покупець придбав за 98 750,00 грн адміністративне приміщення (контору) під номером 1 (один), розташоване по вул. Садовій у с. Ставище, Брусилівського р-ну, Житомирської обл.

Цей договір згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав від 19.06.2020 № 213270764 став підставою для державної реєстрації за ФГ "Калина" () права приватної власності на будівлю адміністративного приміщення (контори), розташованого за адресою: Житомирська обл., Брусилівський р-н, с. Ставище, вул. Садова, 1, загальною площею 440,60 м2.

Отже, як зазначив суд апеляційної інстанції, наразі право власності на спірне приміщення зареєстровано саме за ФГ "Калина" ().

4.4. Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

За змістом частини 1 статті 137 зазначеного Кодексу позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів для забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу між інтересами сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

4.5. Як установили попередні судові інстанції та свідчать матеріали справи, предметом позову у ній є вимоги немайнового характеру (визнання протиправними дій державного реєстратора щодо реєстрації права власності та скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права на нерухоме майно).

Оскільки Ставищенська сільрада звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому в таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 у справі № 904/2285/19 і була врахована судом апеляційної інстанції під час здійснення апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призведе до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із доведеності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову, та дійшов висновку про відповідність, співмірність, адекватність у цьому випадку вжитих заходів забезпечення позову предмету позову немайнового характеру. Вжиті заходи забезпечення позову мають на меті запобігти порушенню прав та інтересів позивача, унеможливити виникнення у позивача додаткових витрат задля захисту в судовому порядку своїх прав та інтересів в обраний спосіб, а отже, як установили суди, невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та призвести до неможливості їх захисту в межах одного цього судового провадження за заявленим позовом. При цьому того, що обрані позивачем види забезпечення позову у наведеному випадку призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів чи інших осіб, ні місцевий господарський суд, ні суд апеляційної інстанції під час перегляду справи в апеляційному порядку не установили. Як зазначив суд апеляційної інстанції, а скаржник не спростував, ужиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони вчинення дій спрямовані на зменшення ризику відчуження спірного майна іншим особам, вони не призводять до позбавлення права фермерського господарства на зайняття підприємницькою діяльністю, отримання доходів або ж зупинення його господарської діяльності, натомість вжиття таких заходів забезпечить збереження балансу між інтересами сторін, узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності. Апеляційний господарський суд наголосив на доведеності матеріалами справи обставин можливості вчинення ФГ "Калина" () дій із відчуження спірного нерухомого майна, передання його у користування, іпотеку тощо, як частинами, так і єдиним об`єктом, що у разі їх вчинення під час вирішення спору знівелює мету звернення позивача з цим позовом до суду, адже з відчуженням такого майна на користь інших осіб відповідач буде знаходитися поза межами відносин володіння таким майном, до того ж передача спірного майна в користування іншим особам чи обтяження таких осіб іншими правами зумовить уже ризик порушення їх прав та інтересів стосовно спірного приміщення у випадку задоволення цього позову.

Викладені у касаційній скарзі аргументи скаржника суперечать положенням процесуального законодавства та не спростовують обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій, викладених в оскаржених судових рішеннях; їм надавалася оцінка судом апеляційної інстанції, який їх відхилив, навівши мотиви для такого відхилення. Зокрема, суд апеляційної інстанції відхилив як передчасні посилання СФГ "Калина" (), наведені в апеляційній скарзі, на висновки судів першої та апеляційної інстанцій, викладені у судових рішеннях у справі № 906/941/17, оскільки, як установив апеляційний господарський суд у справі № 906/672/20, що розглядається, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції доказів щодо набрання рішенням суду законної сили у справі № 906/941/17 надано не було; рішення Господарського суду Житомирської області від 21.12.2019 і постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 у справі № 906/941/17 були оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду.

Водночас колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Зважаючи на викладене, висновки судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про забезпечення позову є правомірними.

5.2. Ураховуючи наведене, викладені у касаційній скарзі доводи щодо незаконності оскаржених ухвали і постанови у справі не отримали підтвердження, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржені у справі судові рішення - без змін.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають розподілу під час вирішення спору по суті, а оскільки за результатами розгляду касаційної скарги спір у цій справі не вирішено, розподіл судових витрат за результатами розгляду касаційної скарги є передчасним.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Калина" залишити без задоволення.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.06.2020 у справі № 906/672/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

В. А. Зуєв