УХВАЛА

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/13271/18

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна служба геології та надр України

про зобов`язання відшкодувати вартість безпідставно набутого майна в розмірі 9106946,46 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Бортнюк М.В.

Представники сторін:

від позивача - Єлєніна С.М. (адвокат);

від відповідача - Шишкін П.С. (адвокат);

від третьої особи - Коломієць Н.М. (самопредставник).

СУТЬ СПОРУ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/13271/18 за указаним позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що у зв`язку з розірванням договору купівлі-продажу №136/13 від 30.04.2013 та визнанням права власності на частку в розмірі 24% за Позивачем, а також неможливістю повернути майно у зв`язку з його фактичним знищенням, Відповідач зобов`язаний повернути вартість цього майна відповідно до ч.2 ст. 1213 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у позові відмовлено повністю; постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 рішення у справі № 910/13271/18 залишено без змін.

Верховний Суд постановою від 06.02.2020 скасував рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 у справі № 910/13271/18, а справу передав на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, де справа згідно повторного автоматизованого розподілу надійшла до судді Сташківа Р.Б.

Вказана постанова Верховного Суду, зокрема, мотивована тим, що встановлюючи обставини справи та надаючи оцінку доказам, наявним у справі, суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою те, що позивач у позовній заяві посилався також і на те, що згідно з умовами Додаткової угоди від 30.04.2013 № 4 між новими учасниками договору про спільну діяльність відбувся перерозподіл розміру їх часток та у ТОВ «Голден Деррік» залишилось 20%. Тобто суди не встановили можливість/неможливість повернення в натурі позивачу безпідставно набутого майна відповідачем, а також не визначили вартість цього майна.

Відповідно до частини 1 статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відтак, при новому розгляді справи у предмет доказування входить зокрема з`ясування поставлених Верховним Судом питань:

1) можливість/неможливість повернення в натурі позивачу безпідставно набутого майна відповідачем;

2) визначення вартості цього майна.

Предметом спору у даній справі є, зокрема, матеріально-правова вимога позивача про стягнення вартості безпідставно збереженого відповідачем майна, а правовою підставою позову в цій частині визначено положення статей 1212, 1213 ЦК України.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

09.09.2020 позивачем було заявлено клопотання, з урахуванням уточнень від 07.10.2020, про призначення судово-економічної експертизи у даній справі, на розгляд якої поставити питання - визначити вартість частки у розмірі 24 % до Договору про спільну діяльність №122 від 26.12.2003, що була безпідставно набута Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Дерік» (теперішня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум») на день розгляду даної справи.

Зазначене клопотання позивача у т.ч. ґрунтується на вищевказаній вказівці Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2020 у цій справі.

Відповідачем були надані письмові заперчення на клопотання позивача про призначення експертизи, де він зокрема зазначає, що питання, які позивач пропонує поставити експерту є взаємовиключними, позивачем жодним чином не реалізовано правомочності власника частки, реалізація яких могла б мати суттєве значення для винесення рішення відносно заявленого позивачем клопотання та так само для вирішення спору у справі. Крім того, відповідач не погоджуються із правовою позицією позивача щодо знищення частки спільного майна, вважає, що доводи позивача про знищення майна не підтверджуються належними доказами.

У судовому засіданні 12.10.2020 судом розглядалось клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи у справі, та заперечення відповідача на дану експертизу.

Відповідно до статті 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, для з`ясування вартості частки у розмірі 24 % до Договору про спільну діяльність №122 від 26.12.2003, що була безпідставно набута Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Дерік» (теперішня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум») на день розгляду справи необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє.

І також жодною стороною не надано висновок експерта з даного питання (щодо визначення вартості розміру безпідставно збереженого майна станом на момент розгляду справи).

Отже, судом встановлено наявність усіх умов, обумовлених ст. 99 ГПК України для призначення судової експертизи.

Враховуючи наведене, клопотання позивача про призначення судової експертизи задовольняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Позивачем запропоновано проведення експертизи у Київському науково-дослідному інститут судових експертиз. Відповідачем не висловлено зауважень відносно цієї експертної установи.

Відповідно до ч. 5 ст. 99 ГПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

На підставі ч. 5 ст. 99 ГПК України суд змінює питання Позивача так, щоб було визначено вартість частки у розмірі 24 % до Договору про спільну діяльність №122 від 26.12.2003 не станом на час розгляд справи, оскільки відповідна справа розглядається з 2018 року, а станом на день винесення даної ухвали суду.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 99, 100, 228, 229, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі економічну судову експертизу, на вирішення якої поставити питання: «Яка вартість частки у праві спільної часткової власності (спільному майні учасників) за договором № 122 від 26.12.2003 про спільну діяльність на Сахалінському родовищі у розмірі 24%, що була набута Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Дерік» (теперішня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум») на день винесення даної ухвали».

2. Проведення експертизи доручити Київському науково дослідному інституту судових експертиз.

3. Попередити експерта (експертів), які будуть проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Витрати по проведенню експертизи покласти на Позивача та зобов`язати його оплатити вартість експертного дослідження протягом 15 днів з моменту отримання рахунку.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 ГПК України негайно після її оголошення, і може бути оскаржена в порядку та строк встановлені статтями 254-256 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.