ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

07.10.2020 м.Дніпро Справа № 912/1036/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Колесник Д.А.

апелянт у судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду повідомленя належним чином

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2020 року у справі № 912/1036/20 (суддя Глушков М.С.)

за заявою від 05.03.2020 року ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про відкриття провадження з приводу банкрутства фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 11.03.2020 у справі № 912/1036/20 відмовлено в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 б/н та б/д (вх. 1037/2020 від 11.03.2020) про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому.

Заяву №б/н від 05.03.2020 гр. ОСОБА_1 залишено без руху.

Зазначено, що у строк, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, гр. ОСОБА_1 має усунути недоліки заяви, а саме надати суду:

- інформацію, визначену у п. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, окремо зазначивши розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті боржником;

- надати завірені належним чином копії паспорта та ідентифікаційного коду;

- розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) у розмірі не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати без урахування неустойки (штраф, пеня) та інших фінансових санкції;

- докази, які б підтверджували факт припинення погашення боржником кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- постанову у виконавчому провадженні про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення;

- інформацію про існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

- виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду;

- підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором та копій вказаних документів (заяв, договорів тощо);

- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати або документів, що підтверджують не здійснення заявницею таких правочинів;

- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника або документів, що підтверджують відсутність такого майна;

- відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

- довідки з роботи та місця проживання станом на момент подачі заяви до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в частині відмови в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 б/н та б/д (вх. 1037/2020 від 11.03.2020) про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати вищезазначену ухвалу господарського суду в частині задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 б/н та б/д (вх. 1037/2020 від 11.03.2020) про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 11.03.2020 у справі № 912/1036/20 в частині відмови в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 б/н та б/д (вх. 1037/2020 від 11.03.2020) про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 11.03.2020 у справі № 912/1036/20 залишено без руху, надано час для усунення недоліку апеляційної скарги. 10.08.2020 року скаржником було усунуто недолік апеляційної скарги - надано квітанцію № від 12.05.2020 року про сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2020 року відкрито апеляційне провадження, розгляд скарги призначено на 07.10.2020 року на 15:40 год.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Отже, визначення законодавцем переліку судових актів, які підлягають оскарженню, має на меті забезпечити збалансованість процесуальних інтересів сторін у справі, можливість розгляду справи в розумні строки та з пропорційним врахуванням загального та приватного інтересу.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Наведена правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №1-12/2012.

Відповідно до ч.2 ст.254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно із ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1) про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; 5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 8) про передачу справи на розгляд іншого суду; 9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 10) про затвердження мирової угоди; 11) про призначення експертизи; 12) про зупинення провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 15) окрема ухвала; 16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; 18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; 19) про відмову ухвалити додаткове рішення; 20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення; 21) про відмову у відкритті ровадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання; 23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання; 28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не ареєстровано в установленому законом порядку; 29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; 31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; 32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; 33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; 34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Таким чином, у частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України наведено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення.

Однак, оскаржувана ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 б/н та б/д (вх. 1037/2020 від 11.03.2020) про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому до наведеного переліку не відноситься.

Разом з цим, частиною 3 ст. 255 ГПК України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно п.1 ч.1 ст.261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно із ч.1 ст.232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Отже, колегія суддів зазначає, що можливість апеляційного оскарження зазначеної ухвали окремо від рішення суду нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено, а заперечення на неї апелянт може включити до апеляційної скарги, яка може бути подана на судове рішення прийняте в межах справи № 924/609/19 за результатом розгляду його позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження.

Хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите провадження, однак в цьому випадку процесуально правильними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у цій справі було відкрите з перегляду судового рішення, що не підлягало апеляційному оскарженню, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 08.01.2019 у справі № 922/1906/18; від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009; від 20.08.2019 у справі №910/1702/15-г; від 29.04.2020 у справі № 917/1185/18.

Враховуючи, що апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2020 року у справі № 912/1036/20 (в частині в частині задоволенні клопотання про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому), яка не підлягає оскарженню в порядку апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що таке провадження підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 254, 255, 264 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 16.03.2020 року у справі № 912/1036/20.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали заяви № 912/1036/20 повернути господарському суду Кіровоградської області.

Повний текст підписано 12.10.2020 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков