ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2020 р. Справа№ 927/318/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник, заявник)

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 (суддя Фесюра М.В.)

у справі №927/318/20

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 07.10.2020

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.04.2020 заяву ОСОБА_1 про відкриття справи щодо неплатоспроможності фізичної особи було прийнято до розгляду та, враховуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.20, 9 від 25.03.20, №241 від 29.03.20, №242 від 20.03.20, № 255 від 02.04.20) та розпорядження міського голови "Про додаткові заходи спрямовані на запобігання розповсюдженню коронавірусу на території міста Чернігова" від 16.03.2020 № 32-р", постановлено, що про дату та час судового засідання учасників по справі буде повідомлено додатково ухвалою суду.

Ухвалою суду від 19.05.20 підготовче засідання суду призначено на 01.06.20.

За наслідками розгляду справи в підготовчому засіданні, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.06.20 відкрито провадження у справі №927/318/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 01.06.20; введено процедуру реструктуризації боргів боржника з 01.06.20; керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Лозову Олену Миколаївну; призначено попереднє засідання на 15.07.2020 року.

Судом було встановлено, що заборгованість боржника підтверджується рішенням (заочним) Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.18 по справі №752/7501/18, провадження №2/752/4119/18, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 74 400 доларів США, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 8810 грн в рівних частинах, строк виконання - 23.05.19., розмір якої становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати, та згідно з постановою приватного виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. 23.05.19 відкрито виконавче провадження ВП№59199593.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 закрито. Повноваження керуючого реструктуризацією боржника Лозової О.М. припинено.

Ключовими мотивами ухвали є:

- відсутність заявлених кредиторських вимог та неможливість застосувати процедуру погашення боргів;

- відсутні всі ознаки неплатоспроможності, передбачені визначенням ст.1 КзПБ, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 КзПБ.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ключовими мотивами скарги є:

- суд має право за власної ініціативи перейти до процедури погашення боргів боржника в разі відсутності схваленого плану реструктуризації;

- відсутність вимог конкурсних кредиторів є доказом неможливості схвалення плану реструктуризації, а не доказом відсутності ознак неплатоспроможності боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи № 927/318/20 від 18.08.2020 справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 у справі №927/318/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.10.2020.

Розпорядженням керівника апарату від 29.09.2020 у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2020 апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 у справі №927/318/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Пантелієнко В.О., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення заявника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно ст. 113 Книги ІV КзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Законодавець визначив підстави для закриття провадження у справі про банкрутство у ст. 90 КзПБ, і яка застосовується відносно фізичних осіб з урахуванням Книги ІV КзПБ. Відповідно до зазначених норм суд закриває провадження, зокрема, в таких випадках:

- на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), якщо затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом (п. 5 ч. 1 ст. 90 КзПБ);

- лише після визнання боржника банкрутом, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог (п. 6 ч. 1 ст. 90 КзПБ).

З системного аналізу ст. 44, 48, 50, 58, 59 КзПБ вбачається, що об`єктом процедури банкрутства (неплатоспроможності) є пасив (борги) боржника, погашення якого і відбувається в процедурах банкрутства (неплатоспроможності): санації, ліквідації (реструктуризації боргів боржника, погашення боргів боржника). Це ж стосується неплатоспроможності фізичних осіб.

Саме наявність/відсутність боргу є підставою як для відкриття, так і закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність). Відсутність пасиву не дає право суду для подальшого руху справи, оскільки неможливо без наявності пасиву боржника перейти до стадії санації або ліквідації (реструктуризації боргів боржника, погашення боргів боржника).

Тобто, у разі незвернення кредиторів з грошовими вимогами до боржника, у суду не має процесуальної можливості перейти до стадії санації або ліквідації.

Слід зазначити, що попередня редакція Закону про банкрутство, а саме ст. 83, передбачала, що суд закриває провадження у справі про банкрутство до визнання боржника банкрутом, якщо до боржника не висунуто грошових вимог (п. 8), та закриває провадження у справі після визнання боржника банкрутом, після затвердження звіту ліквідатора (п. 6).

Із наведеного вище випливає, що п. 6 ч. 1 ст. 90 КзПБ входить в протиріччя з завданням процедури банкрутства, передбаченої розділами ІІІ, ІV КзПБ, оскільки у разі незвернення кредиторів з вимогами до боржника у суду не має процесуальної можливості перейти до наступного етапу в процедурі банкрутства, що унеможливлює закриття провадження після визнання боржника банкрутом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає про наявність змістовної колізії між п. п. 5 та 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 90 КзПБ в частині затвердження звіту ліквідатора та незвернення кредиторів з вимогами до боржника, щодо стадій провадження, де можливе таке закриття.

Так, закриття провадження у справі у зв`язку з затвердженням звіту ліквідатора відповідно до ст. 58, 65 КзПБ можливе лише після визнання боржника банкрутом, тоді як закриття провадження у справі у зв`язку з незверненням кредиторів з вимогами до боржника може бути лише до визнання боржника банкрутом.

У зв`язку з чим, апеляційний господарський суд усуває колізію шляхом системного тлумачення ст. 90 КзПБ, розділів ІІ, ІІІ, ІV Книги третьої КзПБ відповідно до якого застосовується п. 6 ч. 1 ст. 90 КзПБ, (закриття провадження у справі про банкрутство, у зв`язку з тим, що до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог) можливо лише до визнання боржника банкрутом, а що стосується (закриття провадження, у зв`язку з затвердження звіту ліквідатора) п. 5 ч. 1 ст. 90 КзПБ, то його застосування можливе лише після визнання боржника банкрутом.

Як вбачається з матеріалів справи, після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і по даний час жодних заяв від кредиторів з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 не надходило.

Колегія суддів зазначає, що суд позбавлений можливості самостійно залучати кредиторів до участі у справі.

Таким чином, оскільки кредитори до боржника з грошовими вимогами не звернулися, то провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 90 КзПБ.

Суд першої інстанції помилково не усунув колізію зазначених норм ст. 90 КзПБ, та закрив провадження у справі з підстав відсутності ознак неплатоспроможності, що не відповідає матеріалам справи.

У зв`язку з чим, колегія суддів, змінює мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції, викладаючи її в редакції цієї постанови.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арбітражним керуючим було заявлено відповідне клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 19-23 Т 2) саме з підстав незвернення кредиторів з вимогами до боржника, проте суд першої інстанції оцінки зазначеному клопотанню не дав та мотивів його відхилення не навів.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі за п. 6 ч.1 ст. 90 КзПБ суд повинен застосовувати наслідки, передбачені ч. 4 ст. 90 КзПБ.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КзПБ у випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Так з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, відповідно до судового рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2018 по справі №752/7501/18 борг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 складає 74 400 доларів США та 8810 грн (а.с. 58-59 Т 1).

На виконання зазначеного рішення приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем було відкрито виконавче провадженням ВП№59199593 та, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду приватному виконавцю у розмірі 7440 доларів США, що еквівалентно 195 706, 22 грн (а.с. 60 Т 1).

Проте, як вже було зазначено вище, ні ОСОБА_3 , ні приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. не реалізували своє право шляхом звернення до боржника з грошовими вимогами у строк, передбачений законом.

Отже, відповідно до ч. 4 ст. 90 КзПБ, заборгованість ОСОБА_1 за рішенням (заочним) Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.18 по справі №752/7501/18, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 74 400 доларів США, в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 8810 грн та частині стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватному виконавцю у розмірі 7440 доларів США вважаються погашеними. А виконавче провадження ВП№59199593, відкрите 23.05.19 приватним виконавцем округу Палігіним О.П. в частині вимог до ОСОБА_1 визнається таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги, що відсутність вимог конкурсних кредиторів не є доказом відсутності ознак неплатоспроможності боржника.

Таким чином, на підставі викладеного та відповідно до приписів ст. 275, ч. 1,4 ст. 277 ГПК України, мотивувальну частину ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 у справі №927/318/20 слід змінити виклавши її в редакції цієї постанови.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті згідно статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, ст. 275, 276, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 у справі №927/318/20 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 у справі №927/318/20 змінити в мотивувальній частині, виклавши в редакції цієї постанови.

3. Доповнити резолютивну частину ухвали Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 у справі №927/318/20:

«п. 3 Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк вважаються погашеними, а виконавчі документи за цими вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню».

Пункти 3-5 ухвали Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2020 у справі №927/318/20 відповідно вважати 4-6.

4. Справу № 927/318/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко

повний текст складено 13.10.2020