УХВАЛА

м. Київ

15.10.2020Справа № 39/131

За позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи -підприємця Кравченко Лесі Вікторівни

про стягнення 47106,59 грн.

Суддя Гумега О. В.

Представники: без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 39/131 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця Кравченко Лесі Вікторівни про стягнення 47106,59 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2009 у справі № 39/131 (суддя Гумега О.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кравченко Лесі Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ; рахунок № НОМЕР_2 в КРУ ТОВ «Український промисловий банк», МФО 380076), а у разі відсутності грошових коштів - з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код № НОМЕР_3 ; рахунок № НОМЕР_4 в АКІБ «УкрСиббанк», МФО 351005) 37540,00 грн. (тридцять сім тисяч п`ятсот сорок гривень 00 коп.) основного боргу, 4051,02 грн. (чотири тисячі п`ятдесят одну гривню 02 коп.) пені, 1877,00 грн. (одну тисячу вісімсот сімдесят сім гривень 00 коп.) штрафу, 506,02 грн. (п`ятсот шість гривень 02 коп.) трьох процентів річних, 3078,28 грн. (три тисячі сімдесят вісім гривень 28 коп.) індексу інфляції, 471,46 грн. (чотириста сімдесят одну гривню 46 коп.) держмита та 117,86 грн. (сто сімнадцять гривень 86 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

11.08.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла скарга Кравченко Лесі Вікторівни на бездіяльність Деснянського РВ ДВС у м.Києві та зобов`язання вчинити дії у справі №39/131.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 (суддя Ягічева Н.І.) скаргу Кравченко Лесі Вікторівни на бездіяльність Деснянського РВ ДВС у м.Києві та зобов`язання вчинити дії у справі №39/131 залишено без розгляду.

09.10.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла скарга Кравченко Лесі Вікторівни № б/н від 06.10.2020 на бездіяльність Деснянського РВ ДВС у м.Києві та зобов`язання вчинити дії у справі № 39/131.

Відповідно до поданої скарги Кравченко Леся Вікторівна (далі - скаржниця) просить суд:

- поновити строк для подання скарги на бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії;

- розглянути та задовольнити долучене до скарги клопотання про витребування доказів;

- визнати неправомірною бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна, нележного на праві власності Кравченко Лесі Вікторівні , накладеного постановою від 23.06.2009 у виконавчому провадженні №13554335;

- зобов`язати Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна Кравченко Лесі Вікторівни, накладений постановою державного виконавця Деснянської районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві про відкриття виконавчого про відкриття провадження №13554335 з накладенням арешту на майно боржника від 23.06.2009.

У поданій скарзі скаржниця зазначила, що в серпні 2019 вона дізналась про існування рішення Господарського суду міста Києва №39/131 від 13.04.2009, на виконання якого відкрите виконавче провадження, та звернулась до Деснянського РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві, де було повідомлено про те, що виконавче провадження було закрите, а матеріали виконавчого провадження були знищені за строком зберігання.

Скаржниця зазначила, що під час виконання рішення Господарського суду міста Києва №39/131 від 13.04.2009 скаржниця дізналась про те, що стягувач - ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, жодні докази на підтвердження того, що саме у серпні 2019 Кравченко Л.В. дізналась про існування рішення Господарського суду міста Києва № 39/131 від 13.04.2009 та відкрите виконавче провадження, - скаржницею у скарзі не зазначені.

Також, у скарзі скаржницею не зазначено, з якою саме заявою (заявами) вона зверталась до Деснянського РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві та якою саме відповіддю/повідомленням Деснянський РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві повідомив Кравченко Л.В. про те, що виконавче провадження було закрите, а матеріали виконавчого провадження були знищені за строком зберігання.

В якості додатків до скарги додано три заяви скаржника до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з усього майна (коштів) боржника від 07.03.2020, від 25.06.2020, від 30.07.2020, на які, як зазначила скаржниця, відповіді вона не отримала.

Разом з цим, до скарги долучено витяг з виконавчого провадження №13554335, відповідно до якого державним виконавцем 23.06.2009 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно боржника, 07.02.2011 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 21.04.2011 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 07.02.2011 та 21.04.2011 звернення стягнення майно боржника та на кошти на рахунках боржника.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, встановлений приписами ст. 341 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 119 Господарського процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Безпосередньо у скарзі скаржгик звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку для подання скарги на бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії.

Разом з цим, у скарзі не наведено жодних поважних причин пропуску скаржницею строку для подання скарги на бездіяльність Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна, нележного на праві власності Кравченко Лесі Вікторівні , накладеного постановою від 23.06.2009 у виконавчому провадженні №13554335.

Оскаржувані дії були вчинені органом виконання рішень 2009-2011 роках, проте скаржниця звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність Деснянського РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві лише 11.08.2020, яка ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 залишена судом без розгляду.

Повторно скаржниця звернулась до суду з даною скаргою на бездіяльність Деснянського РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві - 09.10.2020.

Проте, саме таке повторне звернення зі скаргою до суду не є поважною причиною пропуску строку на звернення зі скаргою та не може бути підставою для його поновлення на підставі ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, тоді як інші поважні причини та докази на їх підтвердження у скарзі не зазначені.

Надсилання листів на адресу Київського державного нотаріального архіву (з проханням надати інформацію про спадкову справу відносно померлого ОСОБА_1 (стягувача) та до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (з вимогою про зняття арешту з майна скаржниці), не може слугувати доказом того, що скаржниця дізналася про своє порушене право з моменту надсилання цих листів.

Отже, скаржницею порушений встановлений приписами Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк на оскарження дій або бездіяльності органу ДВС і при цьому не зазначені причини та докази поважності його пропуску.

Водночас, частиною 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що скарга підлягає поверненню без розгляду.

Клопотання про витребування доказів, яке додане скаржницею в якості додатку № 14 до скарги № б/н від 06.10.2020 на бездіяльність Деснянського РВ ДВС у м.Києві та зобов`язання вчинити дії, судом відхиляється як безпідставне з огляду на таке.

Відповідно до наведеного клопотання, поданого на підставі ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, скаржниця просить суд витребувати з Київського державного нотаріального архіву інформацію, чи відкривались відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа.

В обгрунтування клопотання зазначено, що представник скаржниці звертався "з адвокатським запитом про отримання відповідної інформації, однак в силу приписів законодавства йому було відмовлено в наданні такої інформації".

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Фактично з поданого клопотання про витребування доказів не вбачається, куди саме звертався пердставник скаржниці з адвокатським запитом на отриманням відповідної інформації.

Лише зі змісту поданої скарги вбачається, що представник звертався до Київського державного нотаріального архіву.

Разом з цим, клопотання про витребування доказів не містить зазначення підстав, з яких випливає, що витребувану інформацію має Київський державний нотаріальний архів та виключно Київський державний нотаріальний архів.

Суд звертає увагу, що Порядок ведення й користування Спадковим реєстром (далі - Порядок), внесення до нього відомостей, зокрема про заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину, а також надання інформації з нього, установлює Положення про Спадковий реєстр, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569.

Відповідно до п. 2.2 2.2. Реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заведену спадкову справу щодо: 2.2.1. Спадкодавця: прізвище та ім`я (імена), по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків або причина його відсутності; дата та місце (у разі коли воно невідоме - назва країни) народження; дата смерті. 2.2.2. Номера спадкової справи, дати та місця її заведення, місця зберігання. 2.2.3. Видачі свідоцтва про право на спадщину: відомості про спадкоємця (спадкоємців) тощо.

Порядок надання інформації зі Спадкового реєстру визначений розділом ІІІ Положення.

Пунктом 3.3 Положення встановлено, що реєстратор зі Спадкового реєстру на письмовий запит, складений за формою, наведеною в додатку 10, видає:

фізичним особам - заповідачам та сторонам спадкового договору (в межах вчиненого правочину) витяги зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідчених заповітів і спадкових договорів;

будь-якій особі у разі пред`явлення нею свідоцтва про смерть або іншого документа, що підтверджує факт смерті заповідача, спадкодавця, - витяги зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину.

Реєстратор видає зі Спадкового реєстру інформаційну довідку про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину на письмовий запит, складений за формою, наведеною в додатку 10:

суду, прокуратури, органів дізнання і досудового слідства у зв`язку з цивільними, господарськими, адміністративними або кримінальними справами, справами про адміністративні правопорушення, що перебувають у провадженні зазначених органів. У такому запиті, скріпленому гербовою печаткою відповідного органу, обов`язково зазначається номер справи;

нотаріусів, консульських установ України, Мін`юсту (в тому числі для надання відповіді на запит національних органів іноземних держав), територіальних органів Міністерства юстиції у зв`язку із здійсненням ними своїх повноважень.

Натомість, з клопотання про витребування доказів не вбачається вжиття Кравченко Л.В. (її представником) жодних заходів, направлених на отримання інформації про відповідну спадкову справу зі Спадкового реєстру.

Керуючись ст. 81, 118, 234, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Краченко Лесі Вікторівни № б/н від 06.10.2020 на бездіяльність Деснянського РВ ДВС у м.Києві та зобов`язання вчинити дії у справі № 39/131, залишити без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.10.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега