СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Справа № 922/1827/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О.

за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Єльникової Наталі Юріївни (вх. № 1928 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №922/1827/20 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жельне С.Ч., повне рішення складено 15.07.2020)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", м.Київ,

до Фізичної особи-підприємця Єльникової Наталі Юріївни, м.Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Єльникової Наталі Юріївни заборгованості за кредитним договором б/н від 23.06.2017 в розмірі 16943,17 грн, з яких: 3389,95 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 1000,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 12553,22 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №922/1827/20 позов задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідачем не надано документів, що спростовують наявність заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.06.2017, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є правомірні та обґрунтовані, не спростовані відповідачем та підтверджені належними доказами, тому задоволені у повному обсязі.

Фізична особа-підприємець Єльникова Наталя Юріївна з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №922/1827/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові. Судові витрати: судовий збір у розмірі 3153,00 грн, який сплачено відповідачем за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн покласти на позивача.

Скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять жодних підтверджень того, що відповідач з Витягом з Умов був ознайомлений та погодився з ним, а також те, що вказані документи взагалі не містять умов кредитування, зокрема суми начебто наданого кредиту, строку повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати комісій, розміри і порядок нарахування. Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що Анкета-заява про приєднання до Умов, яка надана до позову не містить дати, електронного підпису відповідача. Отже, неможливо ідентифікувати здійснення банківської операції у строк, на який посилається позивач.

Зазначає, що судом першої інстанції не перевірено та не встановлено факту видачі банком кредитних коштів відповідачу, не перевірено, що 23.06.2017 відповідач ФОП Єльникова Н.Ю. Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил послуги «КУБ» не підписувала, свій електронний підпис на документах не використовувала.

Також посилається на те, що позивачем не надано суду жодних первинних документів, підписаних відповідачем та інших необхідних документів, які б підтверджували отримання 23.06.2017 кредитних коштів ФОП Єльниковою Н.Ю. в АТ КБ «Приватбанк». В оскаржуваному рішенні зазначено, що 23.06.2017 на підставі укладеного договору банком було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 60000,00 грн, що підтверджується відповідною випискою. Однак, зазначеної виписку з поточного рахунку відповідача про перерахування кредитних коштів 23.06.2017 у розмірі 60000,00 грн в матеріалах справи не міститься. При цьому, судом першої інстанції не перевірено, що надані позивачем виписки не підтверджують видачу кредиту та не обґрунтовують позовні вимоги, а стосуються інших операцій, а отже не є належним доказом.

Крім того, звертає увагу на те, що судом неправомірно було відмовлено у поновленні строку подання відзиву на позовну заяву та прийнято рішення без врахування доводів відповідача.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2020 у зв`язку з відпусткою судді Пуль О.А., яка входила до складу колегії суддів, для здійснення розгляду судової справи №922/1827/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Звертаючись до суду з позовом позивач в позовній заяві зазначає, що 23.06.2017 Фізичною особою-підприємцем Єльниковою Наталією Юріївною, позичальником через систему Інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ", відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк"" http://privatbank.ua.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг (далі Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Відповідно до п.3.2.8.2. Умов розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50000 до 1000000 грн.

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

За змістом п.3.2.8.3.2. Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими.

При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.3.2.8.3.1. клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п.3.2.8.3.3. Умов).

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.8.3.2., повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п.3.2.8.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Пунктом 3.2.8.9.7. Умов передбачено, що розрахунок в нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в Заяві, кожного дня, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Умовами п.3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.9. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.3.2.8.10.3. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язання здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідно до п.3.2.8.11 Умов договір є чинним з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1827/20, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

30.06.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№14835), в якому останній просив поновити строк на подання відзиву у справі та надати додатковий час для його подачі.

06.07.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№15423), в якому останній просив розгляд справи проводити з повідомленням (викликом) сторін, про що винести відповідну ухвалу.

Також, 06.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№15416), в якому відповідач, зокрема, просив поновити йому строк для подання відзиву у справі, у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.07.2020 у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Єльникової Наталії Юріївни (15423 від 06.07.2020) відмовлено, враховуючи те, що предметом позову є стягнення 16 943,17 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі №922/1827/20 не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому суд не вбачав необхідності для розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

15.07.2020 Господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом неправомірно було відмовлено у поновленні строку подання відзиву на позовну заяву та прийнято рішення без врахування доводів відповідача.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1827/20. Ухвалено, зокрема, відповідачу у строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство.

Ухвала суду отримана відповідачем 18.06.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду (а.с.42).

24.06.2020 відповідач ознайомився з матеріалами справи. 30.06.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№14835), в якому останній просив поновити строк подання відзиву у справі та надати додатковий час для його подачі, посилаючись на те, що ухвала суду була отримана ним 19.06.2020, позовну заяву з додатками ФОП Єльникова Н.Ю. не отримувала, з її змістом ознайомилась 24.06.2020, договір про надання правової допомоги зі спеціалістом в області права було укладено лише 30.06.2020. Також послалась на продовження строків, встановлених законом, у зв`язку із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

06.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№15416), в якому відповідач, зокрема, просив поновити йому строк для подання відзиву у справі, у задоволенні позову відмовити повністю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд в оскаржуваному рішенні послався на те, що відзив відповідача поданий з пропуском строку, встановленого судом, а обставин, які б перешкоджали відповідачу укласти з відповідним фахівцем в області права у більш раніші строки ніж 30.06.2020 суду не доведені, тому відзив не прийнято до уваги.

Проте, колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч.1, 8 ст.165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Аналогічний строк щодо подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні передбачено в ч.1 ст.251 ГПК України, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Статтею 114 ГПК України унормовано, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно з ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 3 квітня 2020 року в Україні введений карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" щодо строків обмежувальних заходів на території України, а саме продовжено їх до 24.04.2020.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) внесено зміни до законодавчих актів України, у тому числі у Господарському процесуальному кодексі України. Розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: "4.Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета позову або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжується на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 (яка набрала чинності 11.05.2020) внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" щодо строків обмежувальних заходів на території України, а саме продовжено їх до 22.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" продовжено дію карантину до 22.06.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни у постанову Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів, а саме продовжено дію карантину до 31 липня 2020 р.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що строк дії карантину було продовжено до 31.07.2020, відповідно строк на подання, зокрема, відзиву на позовну заяву було також продовжено до 31.07.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 18.06.2020, строк подання відзиву продовжено на строк дії карантину, відповідачем 30.06.2020 було укладено договір про надання правничої допомоги, а відзив на позовну заяву подано до суду 06.07.2020, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, в порушення норм процесуального права неправомірно було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, місцевим господарським судом в порушення ст.165, 251 ГПК України було встановлено відповідачу строк на подання відзиву протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Однак, наведений строк не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що, провадження у справі було відкрито ухвалою суду 15.06.2020, а 15.07.2020 було прийнято рішення у справі, тобто маючи можливість на надання сторонам додаткового часу в умовах карантину на надання доказів у справі та наявності відповідного клопотання, суд прийняв рішення через місяць після відкриття провадження у справі та позбавив відповідача можливості захистити свої права, не прийнявши його відзив на позовну заяву з доказами на підтвердження його заперечень.

Згідно з ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Частиною 3 ст.269 ГПК України унормовано, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З метою надання можливості учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, зважаючи на приписи постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 з відповідними змінами, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та прийняти надані відповідачем докази у справі.

Щодо суті позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як зазначає позивач в позовній заяві, 23.06.2017 ФОП Єльникова Н.Ю. через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», за умовами якої підписанням цієї заяви клієнт приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послугу «КУБ», що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua, прийняв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах, уклав кредитний договір, та 23.06.2017, на підставі укладеного договору, було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 60000,00 грн, що підтверджується відповідною випискою.

Відповідно до п.1.2 Анкети-заяви розмір кредиту визначається ПриватБанком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua.

Строк кредиту 12 місяців з моменту видачі коштів (п.1.3 Анкети-заяви).

Пунктом 1.4 Анкети-заяви передбачено, що проценти (комісія) за користування кредитом складають 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

Умовами п.1.5 Анкети-заяви передбачено, що порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому, сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг. Укладення кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг (п.1.6 Анкети-заяви).

На зворотній сторінці Анкети-заяви наведено приклад розрахунку щомісячної суми платежу та графіку погашення кредиту.

Так, схвалена сума кредиту: 60000,00 грн на 12 місяців, дата фактичної видачі кредиту з перерахуванням коштів на рахунок клієнта: 04.04.2017, сума щомісячного платежу становить 6200,00 грн.

Однак, як вбачається з даної Анкети-заяви, заява не містить дати складання та підпису відповідача. При цьому, відповідач проти підписання Анкети-заяви заперечує, як і заперечує перерахування позивачем 23.06.2017 коштів у розмірі 60000,00 грн.

Позивачем на підтвердження підписання відповідачкою Анкети-заяви надано до матеріалів справи роздруківку «Об`єкт перевірки: Кредитний договір Фізична особа-підприємець Єльникова Наталя Юріївна.pdf», з якого вбачається, що Єльниковою Н.Ю. 23.06.2017 було накладено електронний цифровий підпис на документ, проте не вбачається, що саме останньою було підписано за допомогою ЕЦП (а.с.13).

Крім того, матеріалами справи не підтверджується доводи позивача та висновки місцевого господарського суду щодо перерахування відповідачці 23.06.2017 на поточний рахунок 60000,00 грн на підставі укладеного договору, оскільки надана позивачем виписка по рахунку не містить такої операції.

Також не містять матеріали справи будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження надання кредиту.

Натомість відповідачкою в обґрунтування заявлених заперечень надано виписку АТ КБ «Приватбанк» щодо клієнта ФОП Єльникова Н.Ю. щодо оборотів за період з 23.06.2017 по 23.06.2017, яка не містить операції щодо перерахування їй 60000,00 грн.

На спростування обставин перерахування нею в рахунок погашення наявної заборгованості за даним кредитним договором грошових коштів, відповідачка посилається на укладення нею іншого кредитного договору 30.06.2018, за яким нею були отримані кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн та здійснювались відповідні платежі.

Позивачем до матеріалів справи надано виписки за період з 30.06.2017 по 08.05.2020 (а.с.23-30), проте з даних виписок вбачається, що нарахування комісійної винагороди, відсотків, погашення: комісії, заборгованості, пені відбувалось зовсім по іншому договору, а саме б/н від 30.06.2017.

В обґрунтування наведеного відповідачкою до матеріалів справи надано судовий наказ від 11.12.2018 у справі №922/3339/18, відповідно до якого на користь АТ КБ «Приватбан» з ФОП Єльникової Н.Ю. було стягнуто 30604,52 грн заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.06.2017. Також надано розрахунок заборгованості за вказаним договором та докази сплати зазначеної заборгованості.

При цьому, колегія суддів зазначає, що розрахунок заборгованості у справі №922/3339/18 за кредитним договором №б/н від 30.06.2017 тотожній з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 23.06.2017 у справі №922/1827/20, за яким позивач звернувся до суду з позовом у даній справі. Позивачем здійснено розрахунок заборгованості з 30.06.2017 на залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 50000,00 грн. Відмінність розрахунків лише в їх кінцевій даті: у справі №922/3339/18 розрахунок здійснено по 04.09.2018, а у справі №922/1827/20 по 08.05.2020.

Колегія суддів також зазначає, що в Анкеті-заяві зазначена дата фактичної видачі кредиту з перерахуванням коштів на рахунок клієнта 04.04.2017, тоді як позивач посилається на укладення договору та перерахування ним коштів 23.06.2017.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів як на підтвердження підписання кредитного договору, так і на підтвердження перерахування відповідачці суми у розмірі 60000,00 грн за договором від 23.06.2017.

За таких обставин, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, як таке, що прийнято при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №922/1827/20 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 269, 270, п.2 статті 275, п.2 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Єльникової Наталі Юріївни задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2020 у справі №922/1827/20 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.10.2020.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова

Суддя В.О. Фоміна