ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1310/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Видайка Олега Вікторовича, м. Черкаси

про стягнення 234 084,69 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство ТАСКОМБАНК (вул. С.Петлюри, 30, м. Київ, ідентифікаційний код 09806443) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Видайка Олега Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором № ID4621494 від 20.04.2018 у загальному розмірі 234084,69 грн. з яких: 67072,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 4025,00 грн заборгованість за комісіями, 104377,04 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту, 0,11 грн. прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 34275,00 грн прострочена заборгованість за комісіями, 25235,54 грн пені.

Ухвалою від 12.11.2019 суддя Господарського суду Черкаської області Чевгуз О.В. залишив позовну заяву Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК без руху; встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви, що містить: належний обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, із зазначенням відомостей щодо періодів нарахування; всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Одночасно з пред`явленням позову позивач подав заяву від 04 листопада 2019 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: дачний будинок за адресою Черкаська область, Золотоніський район, с. Чапаєвка, садове товариство Світанок, будинок 77, що належить Видайку Олегу Вікторовичу; обмеження права виїзду ОСОБА_1 за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше.

Ухвалою від 12.11.2019 Господарський суд Черкаської області у задоволенні заяви Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК про забезпечення позову від 04.11.2019 № 22262/70 відмовив повністю.

25 листопада 2019 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява позивача від 20 листопада 2019 року №23693/70 про усунення недоліків, до заяви додано розрахунок заборгованості та виписки по рахунках відповідача. Відповідно до наданих представником позивача розрахунків, останній просить стягнути з відповідача 230 260 грн 90 коп., а саме:

- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 171 449 грн 04 коп.;

- заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 0,12 грн;

- заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 27325 грн 00 коп.;

- сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості за період з 20.04.2018 по 19.11.2019 - 20729 грн 47 коп;

- пеня на суму простроченої комісії 10757, 27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що на підставі кредитного договору від 20 квітня 2018 року № ID4621494 він надав відповідачу кредит в розмірі 230 000 грн. 00 коп., проте відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту у визначені договором строки не виконав, відсотки за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

У відзиві представник відповідача вказує на те, що позовна заява містить ряд суперечностей та невідповідностей в тому числі з поданими документами. З огляду на це, вважає, що Позивачем не надано належних доказів по суті позовних вимог, а тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з їх недоведеністю.

20 січня 2020 року через канцелярію суду представник відповідача подав до суду відзив на позов від 17.01.2020, у якому просить надати додатковий строк для надання відзиву та долучити його до матеріалів справи, проти позову заперечив та просив відмовити у позові.

В обґрунтування пропущеного строку на подання відзиву представник відповідача вказав на те, що відповідач отримав лише 04.01.2020 ухвалу від 24.12.2019р. з якої йому стало відомо про порушення справи та її відкладення на стадії підготовчого судового засідання на 10 год. 00 хв. 21 січня 2020 року. Після ознайомлення 16.01.2020 представником відповідача з матеріалами справи відповідачу стало відомо, що ухвалою від 27.11.2019, яка не була йому вручена, був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня її одержання. Користуючись своїм правом відповідач просить суд прийняти обставини неотримання ним ухвали від 27.11.2019, з урахуванням стадії розгляду справи (підготовче засідання) прийняти до розгляду даний відзив.

У відзиві представник відповідача вказує на те, що позовна заява містить ряд суперечностей та невідповідностей, в тому числі поданим документам. З огляду на це відповідач вважає, що Позивачем не надано належних доказів по суті позовних вимог, а тому такі позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з їх недоведеністю.

Ухвалою від 21 січня 2020 року Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання на іншу дату та продовження строку підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів, розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відклав на 10 год. 30 хв. 06 лютого 2020 року.

04 лютого 2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позов, в якій зазначено наступне. Відповідач зазначає, що Позивачем надано некоректний розрахунок заборгованості, в якому вказано суму боргу 230 260,90 грн, яка відрізняється від суми заявленої в позовній заяві та у вимозі про дострокове повернення заборгованості, а саме 234 089,69 грн.

Доводи Відповідача про некоректність та невідповідність розрахунків спростовується тим, що загальна сума заборгованості за кредитом у розмірі 234 089,69 грн була розрахована станом на 04.10.2019 року, про що вказано у позовній заяві та у вимозі про дострокове повернення заборгованості від 10.04.2019.

Щодо суми заборгованості у розмірі 230260,90 грн., то ця сума була розрахована станом на день формування розрахунку, а саме 19.11.2019 і є меншою ніж сума вказана у вимозі та у позові на 3823,79, що пояснюється частковим погашенням заборгованості Відповідачем у період між першим та другим (детальним) розрахунком (04.10.2019 -19.11.2019). В зв`язку з чим представник позивача вказав, що станом на 19 листопада 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором від 20 квітня 2018 року становить 230 260 грн 90 коп., а саме:

- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 171 449 грн 04 коп.;

- заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 0,12 грн;

- заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 27325 грн 00 коп.;

- сума нарахованого штрафу 4 671 грн 91 коп.;

- сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості - 26814 грн 83 коп.

Ухвалою від 06 лютого 2020 року Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. 05 березня 2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 20 березня 2020 року.

Ухвалою від 20 березня 2020 року Господарський суд Черкаської області переніс розгляд справи по суті у судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 16 квітня 2020 року.

Ухвалою від 16 квітня 2020 року Господарський суд Черкаської області переніс розгляд справи по суті на 10 год. 30 хв. 04 червня 2020 року.

Враховуючи положення Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19 та з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19, ухвалою суду від 04.06.2020 розгляд справи по суті було перенесено до скасування карантину.

Ухвалою від 16 липня 2020 року Господарський суд Черкаської області призначив судове засідання на 11 год. 30 хв. 10 вересня 2020 року.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце призначеного ухвалою судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, їх явка обов`язковою судом не визнавалася.

Представник відповідача направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути дану справу по суті без його участі, відповідно до позиції викладеної у відзиві на позов.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників справи про день, час і місце судового розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 14.09.2020 підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

20 квітня 2018 року між акціонерним товариством Таскомбанк (банк) та фізичною особою-підприємцем Видайком Олегом Вікторовичем (позичальник) було укладено Заяву-договір № ID4621494 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк (продукт Кредит на розвиток бізнесу).

До відома клієнта протягом всього періоду обслуговування в акціонерному товаристві Таскомбанк доводилась вся необхідна інформація про банківські послуги та, зокрема, зміст Правил обслуговування корпоративних клієнтів в акціонерному товаристві Таскомбанк, до яких відповідач приєднався шляхом укладення Заяви-договору №ІD5690262 від 05 грудня 2018 року.

Згідно з п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк (далі Правила) при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк ТАС24/БІЗНЕС, або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Частиною 1 статті 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином відповідач 20 квітня 2018 року скористався своїм правом та на підставі Закону України Про електронний цифровий підпис вчинив правочин, підписавши Заяву-договір № ID4621494 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк (продукт Кредит на розвиток бізнесу) електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://ca.informjust.ua/ та відображенням ЕЦП на самому договорі.

Відповідно до умов кредитного договору 20 квітня 2018 року банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 230 000 грн. 00 коп. із терміном повернення не пізніше 20 квітня 2020 року, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 0,0001% річних та 1,75% комісійної винагороди від суми виданого кредиту (щомісячно).

Згідно з графіком погашення кредиту (Додаток 1 до Заяви-договору №ID4621494 від 20 квітня 2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк (продукт Кредит на розвиток бізнесу)) відповідач повинен був сплачувати 20 числа поточного місяця по 9 584 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом та по 4025 грн. 00 коп. комісії за управління кредитом починаючи з 20 травня 2018 року по 20 квітня 2020 року (а.с. 13).

Цільове використання кредиту відповідно до п. 1.2. кредитного договору на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Кошти за кредитним договором відповідачем було отримано у передбачений договором спосіб - шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в договорі (п. 1.2) та заяві від 20 квітня 2018 року, що підтверджується відповідною випискою по особовому рахунку відповідача з 20.04.2018, в зв`язку з чим позивач, як кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Водночас відповідач свої обов`язки щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не виконав.

Позивач стверджує, що станом на 19 листопада 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором від 20 квітня 2018 року становить 230 260 грн 90 коп., а саме:

- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 171 449 грн 04 коп.;

- заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 0,12 грн;

- заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 27325 грн 00 коп.;

- сума нарахованого штрафу 4 671 грн 91 коп.;

- сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості - 26814 грн 83 коп.

Право на дострокове стягнення передбачено умовами кредитного договору, зокрема в п. 4.2.1. зазначено, що умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому.

Згідно з п. 18.2.23.8. Правил банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань клієнтом за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, право банку на отримання яких передбачено цим договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього договору, або порушення клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Пунктом 18.2.2.2.5 Правил визначено, що клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за кредитом, клієнт доручає банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

11 жовтня 2020 року акціонерне товариство Таскомбанк направило на адресу відповідача повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 16).

У вимозі позивачем було зазначено, що повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, а також штрафних санкцій (пеня, штраф) повинні бути здійснені позичальником протягом 5 банківських днів з дати відправлення вимоги.

Таким чином, звернувшись до позичальника (відповідача) з вимогою про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, позивач змінив порядок, умови і строк виконання зобов`язання щодо повернення всієї суми кредиту з нарахованими відсотками та пенею.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення з вимого про дострокове повернення кредиту змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до позичальника з вимогою про дострокове виконання кредитного договору.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Суд, проаналізувавши дії банку, направлені на погашення кредитної заборгованості, умови договору та зміст вимоги дійшов висновку, що строк виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі настав 18 жовтня 2020 року, оскільки позивач самостійно визначив кінцевий строк повернення позики у своїй вимозі (не пізніше 5 банківських днів з дня направлення банком вимоги), що відповідає положенням ст.1049 ЦК України.

Після вказаної дати, у зв`язку з направленням відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості позивач втрачає можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків та комісії згідно з умовами кредитного договору, оскільки, нарахування процентів та комісії за користування кредитними коштами поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Слід також зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного повернення кредиту та сплати відсотків, на підставі умов кредитного договору.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 171 449 грн 04 коп. боргу зі сплати кредиту.

Відсотки за користування кредитом в розмірі 0,12 грн. є вірними, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення з відповідача 27325 грн. 00 коп. заборгованості по комісії, то судом враховано, що оскільки строк виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі настав 18 жовтня 2019 року (п`ятий банківський день), то стягнення комісії за період з 21 жовтня по 20 листопада 2019 року в розмірі 4025 грн. 00 коп. (сума взята з таблиці розрахунків позивача) є безпідставним.

В зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню 23 300 грн. 00 коп. комісії, а в решті вимог про стягнення комісії слід відмовити.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 3.3. кредитного договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

З урахування вимог п. 3.3. кредитного договору позивачем також заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 20738 грн. 37 коп. нарахованої на суму простроченої заборгованості та 6085 грн. 29 коп. пені нарахованої на суму простроченої заборгованості по комісії.

Пеню позивачем було нараховано за період з 20.04.2018 по 19.11.2019. Нарахування пені на суму простроченої заборгованості здійснено позивачем вірно, проте стягнення пені нарахованої на суму прострочено заборгованості по комісії за період з 21 жовтня по 19 листопада 2019 року в розмірі 577,71 грн. 00 коп. (сума взята з таблиці розрахунків позивача) є безпідставним, оскільки строк виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі настав 18 жовтня 2019 року.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 20 738 грн 37 коп. пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості та 5 498 грн. 65 коп. пені, нарахованої на суму комісії.

Всього до стягнення з відповідача підлягає 26 237 грн 02 коп. пені.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення 4671 грн. 91 коп. штрафу.

Згідно п. 18.2.5.2. Правил у випадку порушення цільового використання кредиту клієнт сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням. У випадку порушення зобов`язань, вказаних у п. 18.2.2.2.7, 18.2.2.2.9 цього розділу Правил, клієнт сплачує штраф у розмірі 2% від розміру кредиту, діючого на момент застосування штрафу.

Пунктом 18.2.2.2.7 Правил визначено, що клієнт зобов`язується надавати банку не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, фінансову інформацію (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал, декларацію платника єдиного податку, примітки до звітів в обсязі, передбаченому законодавством для відповідних звітних періодів для відповідних суб`єктів/об`єктів господарювання), а також іншу інформацію на вимогу банку, в тому числі про майно, що належить клієнту на праві власності або повного господарського відання.

Відповідно до п.18.2.2.2.9 Правил клієнт зобов`язується забезпечити умови для проведення банком перевірок за даними бухгалтерського, оперативного і складського обліку, цільового використання кредиту, його забезпеченості та своєчасності погашення.

Однак позивачем не було наведено в позові відповідних обставин та не було надано суду доказів, що підтверджують порушення відповідачем умов договору, за які передбачено відповідальність у вигляді сплати штрафу.

Отже, оскільки позов в цій частині не обґрунтований, то підстав для стягнення з відповідача 4671 грн. 91 коп. штрафу немає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Видайка Олега Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства Таскомбанк (вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, ідентифікаційний код 09806443) 171 449 грн. 04 коп. заборгованості по кредиту, 0,12 грн. заборгованості по відсоткам, 23 300 грн. 00 коп. заборгованості по комісії, 26237 грн. 02 коп. пені та 3 314 грн. 79 коп. судового збору.

В решті вимог в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 12 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Чевгуз