ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" жовтня 2020 р. Справа № 924/1095/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подачі позовної заяви),

ВСТАНОВИВ:

на адресу суду 20.06.2020р. надійшла заява ОСОБА_1 , який є акціонером публічного акціонерного товариства "Проскурів" з часткою 7,22% у статутному капіталі, у якій просить суд забезпечити позов шляхом:

1) зупинення дії рішення загальних зборів публічного акціонерів акціонерного товариства "Проскурів", оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019р. в частині, а саме: "9. Обрати до складу Наглядової ради Товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5.";

2) заборонити загальним зборам акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів" та Наглядовій раді публічного акціонерного товариства "Проскурів", що обрана на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом № 2 від 28.11.2019р. у складі ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_5, приймати конкретно визначені ухвалою суду рішення, а саме:

про припинення повноважень Генерального директора Товариства;

обрання Генерального директора Товариства;

внесення змін та доповнень до Статуту товариства шляхом викладення його в новій редакції;

припинення повноважень членів Наглядової ради Товариства;

обрання членів Наглядової ради Товариства;

затвердження умов договорів, що укладатимуться з членами Наглядової ради, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради;

припинення повноважень членів ревізійної комісії Товариства;

обрання членів ревізійної комісії Товариства;

затвердження умов договорів, що укладатимуться з членами ревізійної комісії, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів із членами ревізійної комісії.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, зокрема, що після набрання рішенням господарського суду Хмельницької області законної сили у справі № 924/1125/19 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Проскурів", яким визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів", яке оформлене протоколом від 27.08.2019р.; визнано недійсним рішення Наглядової ради публічного акціонерного товариства "Проскурів", яке оформлене протоколом № 1 від 27.08.2019р.; визнано недійсним рішення Наглядової ради публічного акціонерного товариства "Проскурів", яке оформлене протоколом № 8 від 15.10.2019р.; Скасовано реєстраційну дію "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 28.08.2019р. 4010387; ОСОБА_4 ; Приватний нотаріус Мороз О.А.; інші зміни, зміна складу або інформації про засновників"; скасовано реєстраційну дію "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 28.08.2019р. 5010387; ОСОБА_4 ; Приватний нотаріус Мороз О.А.; зміна керівника юридичної особи"; скасовано реєстраційну дію "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 17.10.2019р. 7010387; Фольваркова Ольга Іванівна; Виконавчий комітет Хмельницької міської ради Хмельницької області; зміна керівника юридичної особи", заявнику стало відомо, що 28.11.2019р. було проведено позачергові загальні збори акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів" із майже аналогічним переліком питань порядку денного, що ставилися на позачергових загальних зборах акціонерів товариства 27.08.2019р. (оформлене протоколом № 1 від 27.08.2019р.).

Тому, заявник має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів", що оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019р.

Крім того, як відмічено заявником, за результатами позачергових загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019р., яким вирішено в тому числі: 8. Припинити повноваження членів Наглядової ради Товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ; 9. Обрати до складу Наглядової ради Товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Заявником також звернуто увагу, що вищевказані збори скликалися Наглядовою радою ПАТ "Проскурів", яка не мала права на скликання відповідних зборів, оскільки її обрання було здійснено на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів", яке оформлене протоколом від 27.08.2019р. № 1, яке в подальшому було визнано недійсним у справі № 924/1125/19.

Таким чином, за висновком заявника, невжиття заходів забезпечення позову призведе до подання іншого позову, оскільки Наглядова рада ПАТ "Проскурів" у складі двох членів ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ), що вперше призначена 29.08.2019р. та в подальшому перепризначена 28.11.2019р. у аналогічному складі зможе, на думку ОСОБА_1 , приймати будь-які рішення, в тому числі щодо перепризначення на власний розсуд керівника ПАТ "Проскурів", що призведе до необхідності позивача (заявника) повторно звернутися до суду із вимогами про визнання недійсним рішення Наглядової ради, в тому числі щодо призначення керівника.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

11.07.2018р. Верховний суд України, розглядаючи справу № 509/5216/13-ц, зазначив, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року в справі № 910/1040/18, а також в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 9 листопада 2018 року в справі № 915/508/18.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник просить суд зупинити дію рішення загальних зборів публічного акціонерів акціонерного товариства "Проскурів", оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019р. в частині обрання до складу Наглядової ради акціонерного товариства "Проскурів".

Судом зазначається, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, обраний заявником спосіб забезпечення у вигляді зупинення дії рішення загальних зборів публічного акціонерів акціонерного товариства "Проскурів" від 28.11.2019р. не впливає на ефективність захисту порушених або оспорюваних прав чи інтересів заявника, як позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду шляхом подання позову про оскарження рішення позачергових загальних зборів акціонерного товариства "Проскурів", що оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019р.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 18 лютого 2019 року справа № 922/3010/18, постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року в справі № 920/622/18, постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2020р. у справі № 924/289/20.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Відтак, суд дійшов висновку, що обраний заявником спосіб забезпечення у вигляді зупинення дії рішення загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Проскурів" є неспівмірним з позовними вимогами, з якими заявник має намір звернутися до суду, оскільки ніяким чином не забезпечує виконання у подальшому судового рішення у випадку задоволення позову, а також не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у цій справі. Тому в цій частині заява про забезпечення позову від 05.10.2020р. не підлягає задоволенню.

Стосовно визначеного заявником способу забезпечення позову у вигляді заборони загальним зборам акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів" та Наглядовій раді публічного акціонерного товариства "Проскурів" приймати певні рішення суд зазначає наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Судом встановлено, що деякі питання порядку денного загальних зборів від 28.11.2019р. та запланованих на 20.10.2020р. відповідно до повідомлення про проведення позачергових загальних зборів публічного акціонерного товариства "Проскурів" є схожими, зокрема, це пункти 6, 8, 9, 11, 12, 13 протоколу № 2 від 28.11.2019р. та пункти 1, 2, 3, 5, 6, 7 порядку денного загальних зборів, проведення яких заплановано 20.10.2020р., а саме: "внесення змін та доповнень до Статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції", "припинення повноважень членів Наглядової ради Товариства", "обрання членів Наглядової ради Товариства", "припинення повноважень членів ревізійної комісії Товариства", "обрання членів ревізійної комісії Товариства", "затвердження умов договорів, що укладатимуться з членами ревізійної комісії, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами ревізійної комісії". Схожі питання порядку денного було включено до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів", рішення за яким визнано недійсним в судовому порядку. Однак, як встановлено судом, питання порядку денного що стосуються "припинення повноважень Генерального директора Товариства" та "обрання Генерального директора Товариства" не були предметом розгляду ні в протоколі № 2 від 28.11.2019р., ні в порядку денному позачергових загальних зборів, що заплановані на 20.10.2020р. За вказаних підстав суд дійшов висновку про відсутність безпосереднього зв`язку між предметом позову, з яким має намір звернутися заявник та заходами забезпечення позову, які просить вжити позивач, що стосуються припинення повноважень (обрання) Генерального директора Товариства.

Що стосується решти вимог по заборонні загальним зборам акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів" приймати певні рішення, судом зауважується, що накладення вищезазначених заборон призведе до блокування діяльність товариства, оскільки фактично забороняє приймати будь-які управлінські рішення пов`язані з діяльністю останнього. При цьому, заявлені заявником заборони також прямо не стосуються предмету спору, зважаючи на те, що позивач має намір визнати недійсним рішення, оформлене протоколом № 2 від 28.11.2019р., а зі змісту даного рішення не вбачається вирішення ідентичних (хоча і схожих) питань, що в свою чергу в будь-якому випадку виключає можливість задоволення даних заброн з огляду на зміст ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Так, як слідує із рішення господарського суду Хмельницької області у справі № 924/1125/19, згідно п. 8.1 статуту публічного акціонерного товариства "Проскурів", затвердженого загальними зборами акціонерів (протокол № 5 від 19.10.2012р.), управління товариством здійснюють: вищий орган товариства - Загальні збори акціонерів, Наглядова рада товариства, виконавчий орган товариства - Дирекція товариства, Ревізійна комісія. За умовами п. 8.70 статуту 2012 року до компетенції Наглядової ради належить: затвердження положень, якими регулюються питання, пов`язані з діяльністю Товариства, зокрема, затвердження Положення про Корпоративного секретаря Товариства, Положення про Генерального директора Товариства, в т.ч. внесення змін та доповнень до них, крім положень, затвердження яких відповідно до законодавства та цього Статуту здійснює Вищий орган Товариства (пп. 8.70.1); підготовка порядку денного Загальних зборів, прийняття рішення про дату їх проведення та про включення пропозицій до порядку денного, крім скликання акціонерами позачергових Загальних зборів (пп. 8.70.2); прийняття рішення про проведення чергових та позачергових Загальних зборів на вимогу акціонерів або за пропозицією Дирекції Товариства (пп. 8.70.3); відкликання повноважень Генерального директора і членів Дирекції Товариства (пп. 8.70.8); прийняття рішення про відсторонення Генерального директора Товариства від виконання його повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального Директора Товариства (пп. 8.70.10); обрання та припинення повноважень Голови і членів інших органів Товариства (пп. 8.70.11). До виключної компетенції Наглядової ради відноситься прийняття рішень, вказаних у пунктах 8.70.1-8.70.34,8.70.36-8.70.37 (п. 8.71 статуту 2012 року). Крім того, за умовами п. 8.123 статуту 2012 року перевірка фінансово-господарської діяльності Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв проводиться Ревізійною комісією.

Із зазначено вбачається, що блокування діяльності керівних органів товариства - Наглядової ради Товариства та ревізійної комісії шляхом заборони загальним зборам приймати рішення щодо обрання або припинення повноважень членів вказаних органів товариства, а також затвердження умов договорів, що укладатимуться з ними (членами), унеможливить без прийняття управлінських рішень здіснення господарської діяльності публічного акціонерного товариства "Проскурів" та забезпечення захисту прав акціонерів товариства, який є колегіальним органом.

Також судом звертається увага, що згідно даних "Діловодство спеціалізованого суду" Верховним Судом ухвалою від 10.09.2020р. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Проскурів" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2020 та рішення господарського суду Хмельницької області від 19.05.2020 у справі № 924/1125/19. Таким чином, у випадку задоволення скарги публічного акціонерного товариства "Проскурів" у вказаній справі забезпечення позову у справі № 924/1095/20 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Крім того, заявником не обґрунтовано та не надано належних доказів того, що кошти в розмірі 10000,00 грн. є співмірними відшкодування можливих збитків публічному акціонерному товариству "Проскурів", які можуть бути спричиненні забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), оскільки накладення вищезазначених заборон призведе до блокування діяльності товариства.

Отже, заявником не доведено, що дані заходи є ефективними та невжиття таких заходів істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення стосовно визнання недійсним рішення загальних зборів, як і не доведено, що в разі відмови в заходах забезпечення позову неможливо буде поновити порушені чи оспорювані права або інтереси заявника (позивача).

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Більш того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 05.10.2020р. про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя С.В. Заверуха

Віддруков. 3 прим. (рек. з пов. про вруч.):

1 - до справи;

2, 3 - заявнику (29000, м. Хмельницький, вул. Камянецька, 257; м. Хмельницький, вул. Плоска, 10).