РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/11393/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-авто" (04086, м.Київ, пр. Героїв Сталінграда, буд. 10-А, корп. 2, кв.35, )

про відшкодування шкоди 11 393,28 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-авто" про стягнення 11 393,28 грн. відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі полісу АМ/9802885, як страхувальник цивільно-правової відповідальності ТОВ «СОЮЗ-АВТО» - власника транспортного засобу «Богдан А091», державний номер НОМЕР_1 , експлуатацією якого водій ОСОБА_1 вчинив ДТП 19.07.2019 у стані наркотичного сп`яніння, виплативши за заявою потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 13 393,28 грн, набув право вимоги до відповідача, відповідно до абз «а» п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-парвової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статтей 1172, 1187 Цивільного кодексу України, як відповідальної за завдану шкоду особи, з яким водій - винна особа у вчиненні ДТП, перебувала у трудових відносинах.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.08.2020 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав, у т.ч. строк для подання відповідачем заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу суду від 10.08.2020 позивач отримав - 17.08.2020.

Відповідач письмового відзиву на позов, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не надав, ухвала суду від 10.08.2020 була отримана відповідачем - 18.08.2020.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 між ПАТ «НАСК «Оранта» (страховик за договором) та ТОВ «Союз-Авто» (страхувальник, відповідач) був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс АМ/9802885, згідно з яким забезпечено транспортний засіб «БОГДАН А091», державний номер НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн, франшизою у розмірі 2000,00 грн, на строк з 28.04.2019 по 27.10.2019.

Відповідно до витягу з наказу ТОВ «Союз-Авто» № 96-к від 12.07.2019, ОСОБА_1 призначено на посаду водія автотранспортних засобів з 12.07.2019, закріплено за ним автомобіль марки «БОГДАН», державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м.Києва від 14.08.2019 у справі № 753/15196/19, ОСОБА_1 19.07.2019 по вул..Харківське шосе, 150/15, керуючи автобусом «Богдан А091», державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння (висновок медичного закладу № 006229 від 19.07.2019), не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автобус «Мерседес Бенс», державний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги пп.2.9 А 13.1 Правил дорожнього руху. Вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Матеріалами справи встановлено, що 12.08.2019 позивач на підставі заяви від 24.07.2019 власника пошкодженого в ДТП автомобіля «Мерседес Бенс», державний номер НОМЕР_2 , відповідно до калькуляції, страхового акту № ОЦВ-19-32-10873/1 від 09.08.2019 та розрахунку страхового відшкодування, здійснив виплату страхового відшкодування безпосереднього потерпілій особі - власнику автомобіля ОСОБА_2 у розмірі 13 393,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 41346 від 12.08.2019 та реєстром оплат до нього.

23.08.2019 та 27.01.2020 позивач звертався до відповідача, як роботодавця винної в ДТП особа, яка керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння із регресною вимогою про відшкодування у порядку регресу фактично понесених витрат страховика у розмірі 11 393,28 грн з урахуванням франшизи за полісом АМ/9802885. Вказані вимоги залишені без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку із виплатою на користь третьої особи відшкодування 12.08.2019 за полісом № АМ/9802885 за страховим випадком 19.07.2019 - ДТП, яка сталась з вини особи, яка перебуваючи у трудових відносинах із страхувальником позивача та експлуатувала автомобіль «Богдан А091», державний номер НОМЕР_1 , що належить цьому ж страхувальнику, позивач поніс матеріальний збиток та набув право зворотної вимоги до винної особи.

Правила щодо регресного позову страховика встановлені статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до пп. а п. 38.1.1. ч. 38.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже зазначена норма не вказує про обов`язковість звернення страховика до водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки передбачає у випадках якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наявність у страховика права на пред`явлення регресного позову за його вибором або до страхувальника, або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно зі ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.05.2018 у справі № 910/14685/17, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцеві, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

В матеріалах справи наявний витяг з наказу ТОВ «Союз-Авто» № 96-к від 12.07.2019, на підставі якого ОСОБА_1 прийнято на роботу водієм, та за ним закріплений автомобіль «Богдан А091», державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.08.2019 року у справі №753/15196/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, окрім того встановлено факт перебування цієї особи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапія» від 23.07.2019 № 0006229.

Позивачем заявлено вимоги до відповідача, як роботодавця винної в ДТП особи про стягнення 11 393,28 грн відшкодування, розрахунок яких здійснено відповідно до розміру 13 393,28 грн фактично понесеного збитку, який підтверджений належними засобами доказування, та з урахуванням 2000,00 грн франшизи за полісом АМ/9802885, що є обґрунтованим.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач письмового відзиву на позов, свого контр розрахунку суми позову не надав.

Отже, зважаючи на викладене вище та те, що відповідачем не спростовано доводи позивача та не надано суду жодних доказів, в тому числі щодо сплати страхового відшкодування позивачу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-авто" про відшкодування шкоди 11 393,28 грн. відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст 86, 129, 233, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-авто" (04086, м.Київ, пр. Героїв Сталінграда, буд. 10-А, корп. 2, кв.35, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, ) 11 393 (одинадцять тисяч триста дев`яносто три) грн. 28 коп відшкодування, 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп судового збору.

3.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак