РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.10.2020Справа № 910/11736/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Складське господарство»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОМ ПРОМ»

про стягнення 121 182,93 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Складське господарство» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОМ ПРОМ» про стягнення 121 182,93 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №16В-3/64-145-SD-19-01017 від 22.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 12.08.2020, направленою на адресу місця реєстрації, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням №622 про вручення поштового відправлення - 01.09.2020.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Складське господарство» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОМ ПРОМ» (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №16В-3/64-145-SD-19-01017 (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язався продати, а покупець купити майно, згідно Додатками №1-РВ до даного Договору (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кількість майна вказаного Додатку №1-РВ є незмінною із врахуванням засміченості. Продавець погоджується із засміченістю майна, вказаного в Додатку №1 - РВ.

Продаж здійснюється на умовах РСА (Інкотермс-2000) на площах продавця згідно з Додатком №1-РВ до даного Договору та на суму 973 915 грн 00 коп. без ІІДВ (п. 2.1. договору).

Згідно із п. 2.3. договору покупець сплачує кошти за придбане майно у сумі, зазначеній в п. 2.1., згідно п. 2.2. на умовах попередньої оплати одним або декількома платежами, в термін протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати укладення даного договору. В графі призначення платежу платіжного доручення на перерахування коштів за придбане майно покупець вказує номер додатку до даного договору (переліку майна), за яке здійснюється оплата.

У відповідності до п.п. 3.1. та 3.2. договору продавець протягом 30 (тридцяти) календарних днів після надходження коштів від покупця відповідно до п. 2.З., зобов`язується відвантажити майно покупцю. Відвантаження здійснюється на автотранспорт покупця. Покупець зобов`язується протягом 30 (тридцяти) календарних днів після повної сплати коштів відповідно до п. 2.3 вивезти майно.

Відповідно до п. 5.3. договору сторонами погоджено, що у випадку порушення покупцем договірних зобов`язань, покупець зобов`язується сплатити продавцю пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочки. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє покупця від виконання зобов`язань по договору.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що договір вступає в дію з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2019 року. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.

Позивач в обґрунтування позовних вимог, зазначає, що в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач в обумовлений договором строк не здійснив попередньої оплати за придбане майно.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №45/001778 від 19.11.2019, в якому просив відповідача здійснити перерахунок коштів за придбане майно та сплатити 27 669,86 грн пені.

Також, 14.02.2020 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією №45/0-333 від 14.02.2020, в якому просив відповідача здійснити перерахунок коштів за придбане майно та сплатити 90 800,00 грн пені. Відповідач відповіді на претензії позивача не надав.

25.06.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією №45/0-1018 від 25.06.2020, в якому просив відповідача здійснити перерахунок коштів за придбане майно та сплатити 123 482,93 грн пені.

Проте, відповідач на вимоги позивача зобов`язання зі сплати коштів не здійснив та частково сплатив пеню у сумі 45 000,00 грн.

У зв`язку із не виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу №16В-3/64-145-SD-19-01017 від 22.08.2019 в частині сплати коштів в обумовлені договором строки, позивачем здійснено нарахуванням пені у сумі 121 182,93 грн за період з 18.10.2019 по 17.04.2020.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений договір купівлі-продажу №16В-3/64-145-SD-19-01017 від 22.08.2019, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався сплатити кошти за придбане майно у сумі, зазначеній в п. 2.1., тобто 973 915,00 грн, згідно п. 2.2. на умовах попередньої оплати одним або декількома платежами, в термін протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати укладення даного договору.

Отже, сплата коштів мала бути здійснена у строк до 17.10.2019 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем в порушення умов договору не було здійснено попередньої оплати за придбане майно у розмірі 973 915,00 грн.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором щодо сплати коштів належним чином доведений та підтверджений матеріалами справи.

Відповідачем доказів оплати за придбане майно на виконання договору купівлі-продажу №16В-3/64-145-SD-19-01017 від 22.08.2019 суду не надано.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 5.3. договору сторони погодили, що у випадку порушення покупцем договірних зобов`язань, покупець зобов`язується сплатити продавцю пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочки. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє покупця від виконання зобов`язань по договору.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання - постачання продукції та враховуючи п. 5.3. договору, позивачем правомірно нараховані пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково оплатив суму нарахованої пені у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунка позивача.

Розрахунок пені у сумі 121 182,93 грн, з урахуванням часткових оплат, нарахованої за період з 18.10.2019 по 17.04.2020, є арифметично вірним, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Складське господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОМ ПРОМ» про стягнення 121 182,93 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОМ ПРОМ» (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 19, ідентифікаційний код 42700985) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вулиця Назарівська, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) від імені якого діє відокремлений підрозділ «Складське господарство» (34400, Рівненська обл, м. Вараш, промислова зона 35/2, будівельна база №1, ідентифікаційний код 36217282) пеню у сумі 121 182,93 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 15.10.2020.

Суддя О.В. Гулевець