ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020м. ДніпроСправа № 904/5868/18 (904/1984/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" (49000, Дніпропетровська область, проспект Дмитра Яворницького, 12; )

до ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості за договором оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010 в розмірі 70 343,81 грн.

в межах справи №904/5868/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, )

про визнання банкрутом

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ПРОЦЕДУРА:

10.04.2020 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди приміщення в загальному розмірі 70 179,44 грн., з яких: 54 309,61 грн. - основний борг, 1 819,31 грн. - інфляційних втрат; 1 266,70 грн. - 3 % річних; 12 783,82 грн. - штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням умов договору оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010 в частині здійснення повної та своєчасної орендної плати.

Позовна заява подана в межах справи №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ", місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2020 витребувано від Відділу обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (відома суду адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

10.08.2020 судом від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання ухвали суду від 13.04.2020 отримано відповідь №6/5-416 від 11.06.2020, згідно якої вбачається, що відповідач по справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 15.08.2011 по теперішній час.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 направлена відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, за якою зареєстрований та на адресу за фактичним місцем проживання.

Поштова кореспонденція з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

02.10.2020 на електронну адресу суду позивачем направлено клопотання, яким просить долучити до матеріалів справи розгорнуті та скореговані розрахунки пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, що було нараховано у зв`язку з неналежним виконанням умов договору оренди №617_1_1 від 12.10.2010. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 заборгованість в загальному розмірі 70 343,81 грн., з яких:

- 54 309,61 грн. - сума основного боргу,

- 1 819,31 грн. - сума інфляційних втрат;

- 1 266,70 грн. - сума 3% річних;

- 12 948,19 грн. сума пені.

Судом вищевказані розрахунки розглянуто та долучено до матеріалів справи.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Таким чином, Господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав, які заважають ухваленню рішення по справі №904/1984/20 (№904/5868/18).

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН:

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач є власником об`єкту оренди - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 33,7 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення" та громадянкою ОСОБА_1 у відповідача - ОСОБА_1 утворилась заборгованість у загальній сумі 70 343,81 грн., що складається з: 54 309,61 грн. основного богу, 1 819,31 грн. інфляційних втрат, 1 266,70 грн. 3% річних та 12 948,19 грн. пені.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

12.10.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення" (надалі - орендодавець) та ОСОБА_1 (надалі - орендар) укладено договір оренди квартири №617_1_1 (надалі-Договір).

В порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов`язався передати орендарю, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове користування (оренду) квартиру, за плату та на обумовлений строк для проживання (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору квартира, що передається в оренду за договором, знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , має загальну площу 33,7 кв.м., складається з 1 кімнати і належить орендодавцеві на підставі договору купівлі-продажу.

Пунктом 1.3. договору встановлена вартість об`єкта нерухомості, що передається в оренду - 190 000,00 грн. із врахуванням індексації.

Згідно пункту 2.2. договору орендна плата складає 10,00 грн., в т.ч. з ПДВ 1,67 грн. за перший місяць оренди. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць підлягає індексації з коефіцієнтом рівним 1 (одиниці).

Відповідно пункту 2.3. договору орендар самостійно, в порядку, визначеному п. 2.5. цього договору, вносить платежі за спожиті ним комунальні та інші послуги у розмірі:

- квартплата - у сумі не менше 40 грн.;

- електроенергія - у сумі не менше 60 грн.;

- водопостачання - у сумі не менше 45 грн.;

- теплопостачання - у сумі не менше 125 грн.;

- газопостачання - у сумі не менше 15 грн.;

- вивіз сміття - у сумі не менше 7 грн.;

- обслуговування ліфтів - у сумі не менше 10 грн.;

- послуги телефонії - у сумі не менше 0 грн.;

- інші комунальні послуги - у сумі 0 грн.;

Всього: 302 грн.

Оплата за спожиті комунальні та інші послуги та орендні платежі здійснюється орендарем щомісяця до 15 числа поточного місяця у розмірі, зазначених у пунктах 2.2., 2.3. договору, шляхом перерахування грошей на рахунок № НОМЕР_2 , від в ПАТ КБ "ПриватБанк". При цьому орендар надає доручення банку, у договорі про надання банківських послуг, на договірне списання про перерахування цих грошей на рахунки постачальників послуг та орендодавця (пункт 2.5. договору).

У відповідності до пункту 5.1. договору передача орендодавцем та прийняття орендарем об`єкту нерухомості у оренду засвідчується актом здачі-приймання об`єкта нерухомості у оренду. Обов`язок по складанню акта здачі-приймання покладається на сторону, яка передає об`єкт нерухомості іншій стороні договору. Орендар/орендодавець зобов`язаний здійснити огляд об`єкта нерухомості під час підписання акту здачі-приймання. Орендодавець гарантує, що при дотриманні орендарем санітарних і протипожежних правил, а також правил експлуатації встановленого в об`єкті нерухомості санітарно-технічного та інженерного устаткування, орендований об`єкт нерухомості не втратить експлуатаційних властивостей.

Об`єкт нерухомості та інше майно вважаються фактично передані орендодавцеві /орендареві з моменту підписання акта здачі-приймання. У момент підписання цього акта орендар/орендодавець передає орендодавцеві/орендареві ключі від об`єкта нерухомості (пункт 5.2. договору).

Пунктом 5.3. договору встановлено, що оплата оренди та комунальних послуг орендарем здійснюється по день фактичного звільнення об`єкта нерухомості.

Відповідно пункту 6.3. договору у випадку порушення строку зазначеного в пункті 2.5. договору по сплаті платежів, зазначених в пункті 2.2. та пункті 2.3. цього договору, орендар сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 20% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Договір укладається на строк по 12.10.2011. У разі якщо не пізніше 3 місяців до закінчення дії договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладанні договору (пункт 7.1. договору).

Передача нерухомого майна в оренду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення" громадянці ОСОБА_1 відбулось 12.10.2010, про що свідчить акт здачі-приймання до договору №617_1_1 оренди квартири від 12.10.2010. Даний акт підписаний обома сторонами та скріплений печаткою позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове Рішення".

01.12.2013 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010, згідно якої викладено пункт 2.2. договору оренди в наступній редакції:

2.2. орендна плата складає 1010,00 грн., в т.ч. ПДВ 168,33 грн., за перший місяць оренди. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць підлягає індексації з коефіцієнтом рівним 1 (одиниці).

06.06.2017 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010, згідно якої, зокрема, викладено пункт 2.2. договору оренди в наступній редакції:

2.2. орендна плата складає 2800,00 грн., в т.ч. ПДВ 466,66 грн., за перший місяць оренди. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць підлягає індексації з коефіцієнтом рівним 1 (одиниці).

Право власності на квартиру, що виступала об`єктом оренди в даному спорі підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №173066850 від 09.07.2019 ( арк.с. 23-24).

Свої зобов`язання за вищевказаним договором відповідач не виконав, допустивши заборгованість по орендній платі. Зокрема, основна заборгованість по орендній платі становить 70 179,44 грн.

Предметом доказування у справі є наступні обставини:

- укладення між сторонами договору оренди №617_1_1 від 12.10.2010;

- визначення строку дії договору оренди №617_1_1 від 12.10.2010;

- укладення між сторонами Додаткової угоди від 01.12.2013;

- укладення між сторонами Додаткової угоди від 06.06.2017;

- наявність підстав для стягнення з відповідача суми боргу з орендної плати в розмірі 54 309,61 грн. за період з листопада 2010 по листопад 2016 (включно);

- наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційної складової в розмірі 1 819,31 грн. за загальний період квітень 2011 - лютий 2020;

- наявність підстав для стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1 266,70 грн. за загальний період червень 2011 - квітень 2020;

- наявність підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 12 948,19 грн. за період квітень 2011 - квітень 2020.

Позивач 25.12.2019 направив відповідачу повідомлення (претензію) №102 від 23.12.2019 на суму 43 109,61 грн. з вимогою про здійснити оплату (арк.с. 20-22).

Відповідач залишив викладену в ній вимогу без задоволення. Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень частин 1-2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 стаття 193 ГК України).

Згідно частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (частина 1 стаття 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частин 1,5 стаття 762 ЦК України).

Отже, у разі укладання договору оренди у орендаря виникає обов`язок щодо сплати грошових коштів за користування таким майном у визначений договором або законом строк.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 стаття 525 Цивільного кодексу України).

Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, орендар (відповідач по справі) неналежно виконував взяті на себе за договором зобов`язання.

Вищевказана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також фактом оренди квартири, в тому числі за актом здачі-приймання квартири.

Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов`язань за договором оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010 належним чином та у встановлені строки.

Отже, із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 протягом березень 2011 по березень 2020 користувався переданою йому позивачем згідно договору оренди №617_1_1 від 12.10.2010 квартирою, однак не сплачував орендну плату, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 54 309,61 грн., відтак вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних за період з 01.06.2011 по 06.04.2020 включно у розмірі 1 266,70 грн. та інфляційні втрати за період з 01.04.2011 по 01.02.2020 року включно в розмірі 1 819,31 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 цієї статті установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правова природа 3% річних, інфляційних втрат є такою, що вони можуть нараховуватись саме на суму основного боргу.

Судом здійснено перевірку розрахунку заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Суд зазначає, що розрахунок здійснений позивачем є правильним. Тому, вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних за період з 01.06.2011 по 06.04.2020 включно у розмірі 1 266,70 грн. та інфляційні втрати за період з 01.04.2011 по 01.02.2020 року включно в розмірі 1 819,31 грн. підлягають задоволенню повністю.

Щодо суми нарахування пені

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суми пені у розмірі 12 948,19 грн., нарахованої відповідачу за неналежне виконання умов договору оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до 6.3 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення строку зазначеного в пункті 2.5. цього договору по сплаті платежів, зазначених в пункті 2.2. та 2.3. цього договору орендар сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 20% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, судом встановлено, що нарахування у розмірі 12 948,19 грн. штрафних санкцій за своєю правовою природою є пенею, оскільки заборгованість було обчислено у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, а також зважаючи на те, що розрахунок здійснено без перевищення подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, суд дійшов висновку в його обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 12 948,19 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

На підставі стаття 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" (49000, Дніпропетровська область, проспект Дмитра Яворницького, 12; ) до ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором оренди квартири №617_1_1 від 12.10.2010 в загальному розмірі 70 343,81 грн., з яких: 54 309,61 грн. - основний борг, 1 819,31 грн. - інфляційних втрат; 1 266,70 грн. - 3% річних; 12 948,19 грн. - пені - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЮЧОВЕ РІШЕННЯ" (49000, Дніпропетровська область, проспект Дмитра Яворницького, 12; ) 54 309,61 грн. (п`ятдесят чотири тисячі триста дев`ять грн. 61 коп.) - основного боргу, 1 819,31 грн. (одна тисяча вісімсот дев`ятнадцять грн. 31 коп.) - інфляційних втрат, 1 266,70 грн. (одна тисяча двісті шістдесят шість грн. 70 коп.) - 3% річних, 12 948,19 грн. (дванадцять тисяч дев`ятсот сорок вісім грн. 19 коп.) - пені, 2 102,00 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2020.

Суддя Ю.Ю. Первушин