ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" жовтня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/856/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" про відмову від позову в частині позовних вимог та про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" (45240, Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Липляни, вул. Козацька, 22, )

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" (35113, Рівненська область, Млинівський р-н, с. Острожець, вул. Центральна, 30, )

про стягнення заборгованості в сумі 711 825,74 грн.

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 ТОВ "Волинь-Зерно-Продукт" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" про стягнення заборгованості в сумі 711 825,74 грн за договором купівлі-продажу №2705/93012 від 27.05.2020, з яких 500 000,00 грн основного боргу, 150 000,00 грн штрафу, 23 184,65 грн пені та 38 641,09 грн 20% річних. Крім того, позивач просив зобов`язати орган, який буде здійснювати примусове виконання рішення здійснювати нарахування на основний борг пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Ухвалою суду від 26.08.20 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін.

09.09.2020 на адресу суду надійшла заява позивача від 01.09.2020 про закриття провадження у справі, оскільки заборгованість погашена відповідачем після відкриття провадження у справі. При цьому позивач посилається на п.2 ч.1 ст. 231 ГПК, відповідно до якої суд закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору та просить вирішити питання про повернення судового збору.

Розглянувши вказане клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості в сумі 711 825,74 грн за договором купівлі-продажу №2705/93012 від 27.05.2020, з яких 500 000,00 грн основного боргу, 150 000,00 грн штрафу, 23 184,65 грн пені та 38 641,09 грн 20% річних.

11.09.2020 позивачем надіслано на електронну адресу суду платіжні доручення про сплату боргу, що є предметом позову у даній справі, а саме: № 2067 від 21.08.2020 на суму 50 000,00 грн, № 2080 від 25.08.2020 на суму 50 000,00 грн, №2109 від 27.08.2020 на суму 200 000,00 грн, № 2127 від 28.08.2020 на суму 250 000,00 грн та № 2142 від 31.08.2020 на суму 39 956,16 грн. Тобто, всього після відкриття провадження у справі відповідачем сплачено 589 956,16 грн.

Однак, предметом спору у справі є стягнення заборгованості в сумі 711 825,74 грн, з яких 500 000,00 грн основного боргу, 150 000,00 грн штрафу, 23 184,65 грн пені та 38 641,09 грн 20% річних.

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що спір врегульовано в добровільному порядку частково, однак після звернення позивачем до суду та відкриття провадження у даній справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору в частині вимог про стягнення 589 956,16 грн заборгованості.

Разом з тим, 14.09.2020 від позивача надійшла заява про відмову від позову в частині стягнення заборгованості в сумі 121 869,58 грн, що є предметом спору у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про відмову від позову в частині позовних вимог подана уповноваженим представником позивача, заява подана через систему "Електронний суд" із застосування електронного цифрового підпису.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи відсутність будь-яких доказів того, що дії позивача щодо відмови від позову в частині позовних вимог суперечать законодавству або порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, приймаючи до уваги визначене у Господарському процесуальному кодексі України право позивача на вчинення такої процесуальної дії, суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення 121 869,58 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову в частині стягнення 121 869,58 грн та відмову прийнято судом, суд дійшов висновку постановити ухвалу про закриття провадження у справі № 918/856/20 в частині цих вимог.

Враховуючи викладене, провадження у справі №918/856/20 підлягає закриттю на підставі п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 5 ст. 231 ГПК України передбачено, що ухвалу про закриття провадження у справі може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як визначено ч.ч. 1, 2, 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадку, установленому п. 5 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Зважаючи на те, що провадження у даній справі підлягає закриттю з підстав відсутності предмету спору в частині позовних вимог в сумі 589 956,16 грн та позивачем було викладено відповідне клопотання щодо повернення судового збору, то судовий збір в сумі 8 849,34 грн, що був сплачений згідно з платіжним дорученням № 1530 від 21.08.2020 на суму 10677,39 грн підлягає поверненню ТОВ "Волинь-Зерно-Продукт" із Державного бюджету України.

Крім того, у заяві про відмову від позову від 14.09.20 в частині позовних вимог, позивач, посилаючись на ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", просить суд повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним пропорційно до суми позову від якої позивач відмовився.

За умовами ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого пропорційно до ціни позову за вимогу про стягнення 121 869,58 грн у сумі 914,02 грн (1828,04:2), сплаченого позивачем при поданні позову до суду згідно платіжного доручення № 1530 від 21.08.2020 на суму 10 677,39 грн.

Разом з тим, позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 9 763,36 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 46, 130, 191, 231, 234, 235 ГПК України, ст. 7 Законом України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" від позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 121 869,58 грн заборгованості у справі №918/856/20.

2. Провадження у справі за позовом ТОВ "Волинь-Зерно-Продукт" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" про стягнення заборгованості в сумі 711 825,74 грн закрити.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" (45240, Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ) з Державного бюджету України сплачений за подання позовної заяви згідно платіжного доручення № 1530 від 21.08.2020 на суму 10677,39 грн, судовий збір у розмірі 9 763 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн 36 коп.

4. Дана ухвала, скріплена гербовою печаткою суду, є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-Зерно-Продукт" (45240, Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ) з Державного бюджету України судового збору в розмірі 9 763 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн 36 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 07.10.2020 та підлягає оскарженню відповідно до статей 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич