номер провадження справи 9/31/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 Справа № 908/469/20

м. Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс Дніпровський, (53264, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Перштравневе, вул. Центральна, 15)

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Пластоун-Україна, (69095, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 7)

2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про солідарне стягнення суми 247503,87 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Коваль М.О., довіреність б/н від 24.12.2019;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс Дніпровський до відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю Пластоун-Україна та 2. ОСОБА_1 , про солідарне стягнення з них суми 187652,16 грн. попередньої оплати, суми 38029,94 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами 20% річних від суми передплати, суми 1756,08 грн. 3% річних, суми 186,90 грн. інфляційних втрат, всього загальної суми 227625,08 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/469/20, присвоєний номер провадження 9/31/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.03.2020. Ухвалою суду від 31.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів - до 04.06.2020 включно, підготовче засідання відкладено на 13.05.2020. В ухвалі суду від 13.05.2020 зазначено, що строк судового розгляду справи № 908/469/20 вважається продовженим на строк дії карантину, підготовче засідання відкладено на 28.05.2020. Ухвалою суду від 28.05.2020 підготовче засідання відкладено на 09.06.2020. Ухвалою суду від 09.06.2020 підготовче засідання відкладено на 14.07.2020. Ухвалою суду від 14.07.2020 підготовче засідання відкладено на 03.09.2020. Ухвалою суду від 03.09.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 21.09.2020. Ухвалою суду від 21.09.2020 розгляд справи відкладено на 01.10.2020.

01.10.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня усій території України установлено карантин. На засіданні Уряду 25.03.2020, запроваджено режим надзвичайної ситуації по всій території України на 30 днів, всі карантинні обмеження також подовжені на 30 днів до 24 квітня 2020. В подальшому дію карантину неодноразово продовжували. На засіданні Уряду 22 липня 2020 року постановлено продовжити дію карантину на всій території України до 31 серпня 2020. На засіданні Уряду 26.08.2020 ухвалено рішення про продовження адаптивного карантину в Україні до 31 жовтня 2020.

Згідно з Законом України № 540-IХ від 30.03.2020 Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019), який набрав чинності 02.04.2020, розділ Х Прикінцеві положення ГПК України доповнено пунктом 4 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Разом з тим, згідно з п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17.07.2020, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Предметом розгляду є позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла 14.07.2020 та прийнята судом до розгляду, що відображено в ухвалі суду від 14.07.2020, а саме вимоги про: солідарне стягнення з відповідачів суми 187652,16 грн. попередньої оплати, суми 52693,47 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, суми 3955,61 грн. 3% річних та суми 3202,63 грн. інфляційних втрат, всього загальної суми 247503,87 грн.

Позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, зокрема, про наступне. Згідно з умовами договору № П2448 від 17.08.2017, укладеним між позивачем та відповідачем-1, останнім протягом 2017 2018 років був поставлений товар на загальну суму 738047,76 грн. та не здійснено поставку сплаченого позивачем товару, визначеного у специфікаціях, на суму 187652,16 грн. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з поставки товару, сторонами договору 16.01.2019 було підписано Додаткову угоду № 2, за умовами якої відповідач-1 зобов`язався повернути позивачеві раніше отриману попередню оплату за товар у розмірі 187652,16 грн. в строк до 30.07.2019. Додатково сторонами погоджено нарахування процентів, згідно з ч. 3 ст. 693 ЦК України, у розмірі 20% річних на суму заборгованості, починаючи з 01.10.2018 та до дати повернення коштів у повному розмірі. В п. 3 угоди було погоджено припинення зобов`язань відповідача-1 з поставки недопоставленого обсягу товару. Відповідачем було сплачено проценти за користування грошовими коштами в розмірі 14292,41 грн. 17.07.2019 укладено Додаткову угоду № 3 від 17.07.2019 згідно з якою відповідач-1 зобов`язався повернути суму попередньої оплати та нарахованих відсотків в строк до 30.10.2019. В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором, 01.07.2019 між позивачем та громадянином ОСОБА_1 (відповідач-2) укладено договір поруки відповідно до якого відповідач-2 поручився за виконання будь-яких обов`язків відповідача-1 щодо виконання зобов`язань та несення відповідальності за договором № П 2448 від 17.08.2017 з додатками до нього. За умовами якого, відповідач-1 та відповідач-2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники. У грудні 2019 року на адресу відповідачів була направлена вимога про повернення попередньої оплати та сплати процентів, яка залишена без відповіді та задоволення. На підставі викладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з відповідачів суму 187652,16 грн. попередньої оплати, проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 01.10.2018 по 13.07.2020, що за вирахуванням раніше сплачених відповідачем-1 сум складають суму 52693,47 грн., суму 3955,61 грн. 3% річних за період з 31.10.2019 по 13.07.2020 та суму 3202,63 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період листопад 2019 травень 2020. Позов обґрунтовано ст.ст. 525, 543, 554, 611, 625, 629, 693, 712 ЦК України, ст.ст. 2, 247, 216 ГК України, умовами договору №П 2448 від 18.07.2017, укладеного між позивачем з відповідачем-1 з додатковими угодами №№ 1-3 до нього, та договору поруки від 01.07.2019, укладеного між позивачем та відповідачем-2.

Відповідач-1 в судові засідання не з`являвся, у відзиві, який надійшов до суду 14.07.2020, зазначив, що не згоден з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими і недоведеними. Так, на виконання умов договору відповідачем-1 згідно з видатковими накладними було поставлено товар на суму 738047,76 грн. У зв`язку із укладенням додаткової угоди № 3 від 17.07.2019 та припинення поставок товару, відповідачем було повернуто (сплачено) 14292,41 грн. (платіжні доручення № 83 від 29.1.2019, № 98 від 26.02.2019). Таким чином сума виконаних відповідачем-1 зобов`язань склала 752340,17 грн. Позивачем згідно з платіжними дорученнями було перераховано відповідачу-1 суму 897799,92 грн. Натомість, у позовній заяві останній зазначив суму оплат в розмірі 925699,92 грн. За підрахунками відповідача-1 заборгованість складає: 145459,75 грн. (897799,92 - 752340,17). Відсотки та санкції нараховані позивачем необґрунтовано. Нарахування відсотків за користування сумою передньої оплати передбачено Додатковою угодою № 2 від 16.01.2019 до договору № П 2448 від 17.08.2017, отже право позивача нараховувати відсотки на суму попередньої оплати виникло лише 16.01.2019. Позивачем же здійснено розрахунок, починаючи з 01.10.2018 по 21.02.2020, що є неправомірним та безпідставним. Позовні вимоги заявлено 21.02.2020, а розрахунок 3% річних позивачем здійснено наперед станом на 17.03.2020, що є порушенням ст. 162 ГПК України. Просив залишити позовну заяву без розгляду.

У відповіді на відзив позивач, в т.ч., зазначив про наступне. Позивачем були виконані зобов`язання з оплати товару визначеного умовами погоджених специфікацій на загальну суму 925699,92 грн. Відповідач-1 поставив товар на суму 738047,76 грн., не поставлено товар на суму 187652,16 грн. Грошові кошти у розмірі 14292,41 грн. було сплачено відповідачем-1 на виконання п. 2.3 Додаткової угоди № 2, як проценти за користування грошовими коштами позивача, а не в якості повернення попередньої оплати. Сплата процентів у розмірі 20% річних, починаючи з 01.10.2018 погоджено сторонами у Додаткових угодах № 2 від 16.01.2019 та № 3 від 17.07.2019. Нарахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних здійснено з 31.10.2019 з наступного дня від строку повернення попередньої оплати, визначеного у п. 2.1 Додаткової угоди № 3 до моменту звернення до суду (21.02.2020). Про нарахування санкцій на майбутнє, станом на 17.03.2020, у позовній заяві не йдеться.

Відповідач-2 в судові засідання не з`являвся, відзив на позов не надав. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.03.2020, яка була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , та інші ухвали по даній справі, які направлялись відповідачу-2 рекомендованими листами, повернуті підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Встановлений в п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IХ 20-денний строк для подачі учасниками справи заяв про поновлення/продовження процесуальних строків закінчився 06.08.2020. Будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків до суду від сторін не надходило.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами, за відсутністю відповідачів, які повідомлені належним чином про розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пластоун-Україна» (Продавець, відповідач-1 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський» (Покупець, позивач у справі) був укладений договір № П 2448 від 17.08.2017, у відповідності до умов якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Товаром, купівля-продаж якого здійснюється у відповідності з договором, є висівки пшеничні. Кількість та ціна конкретної позиції товару, строки та умови поставки вказуються у Специфікаціях до даного договору, підписаних Продавцем та Покупцем, які є його невід`ємною частиною. Ціна на товар вказується у Специфікаціях (п.п. 1.1.,1.2., 3.1).

За змістом п.п. 1.4 договору моментом виконання зобов`язання Продавця з передачі товару є момент вручення товару Покупцю, що підтверджується підписом уповноваженої особи Покупця на екземплярі належним чином оформленої видаткової накладної.

Відповідно до п. 5.1 договору Покупець здійснює оплату вартості отриманого товару по факту завантаження товару в автомобілі Покупця, на умовах, передбачених сторонами у Специфікаціях.

Сторонами підписано Специфікації до договору № П 2448 від 17.08.2017: № 1 від 13.09.2017 (строк поставки: до 30.09.2017), № 2 від 22.02.2018 (строк поставки: до 05.03.2018), № 3 від 17.04.2018 (строк поставки: до 15.05.2018), в яких визначено найменування, кількість, ціну товару та умови оплати: 80% оплати вартості отриманого товару по факту завантаження товару в автомобілі Покупця; оплата 20% - протягом 2-х банківських днів з моменту отримання від продавця податкових накладних, складних в електронній формі з додержанням вимог по їх реєстрації згідно положень діючого законодавства України (п.п. 4, 5 Специфікацій).

Також сторонами підписано Специфікації до договору: № 4 від 05.05.2018 (строк поставки: до 30.05.2018), № 5 від 24.05.2018 (строк поставки: до 15.07.2018, згідно додатковою угодою № 1 строк поставки: до 15.12.2018), № 6 від 25.06.2018 (строк поставки: до 15.08.2018), якими передбачено оплату товару Покупцем на умовах 100% передплати (п.4). Оплата вважається здійсненою в момент перерахування грошових коштів з банківського рахунка Покупця на банківський рахунок Продавця, у відповідності до реквізитів, зазначених у виставленому рахунку (п.5).

Загальна вартість товару, обумовленого сторонами до поставки згідно з вищевказаними Специфікаціями №№ 1-6 до договору склала 1 000 232,00 грн. з ПДВ.

За видатковими накладними № РН-3068 від 12.10.2017 на суму 61999,92 грн., № РН-3351 від 28.02.2018 на суму 70200,00 грн., № РН-3542 від 25.04.2018 на суму 77414,40 грн., № РН-3572 від 19.05.2018 на суму 102300,00 грн., № РН-3575 від 22.05.2018 на суму 102300,00 грн., № РН-3577 від 02.06.2018 на суму 102300,00 грн., № РН-3591 від 11.07.2018 на суму 87420,00 грн., № РН-3597 від 07.08.2018 на суму 51150,00 грн., № РН-3602 від 14.08.2018 на суму 23703,84 грн., № РН-3604 від 30.08.2018 на суму 59259,60 грн. відповідачем-1 було передано позивачу ТОВ «ПК «Дніпровський» обумовлений договором товар на загальну суму 738 047,76 грн.

Згідно з платіжними дорученнями, копії яких надано в матеріали справи (а.с.31-40), а саме: п/д № 4995к від 13.10.2017 51666,67 грн., п/д № 5381 від 02.11.2017 10333,25 грн., п/д № 1346 від 01.03.2018 58500,00 грн., п/д № 1856 від 26.03.2018 11700,00 грн., п/д № 115086 від 25.04.2018 64500,00 грн., п/д № 2624 від 03.05.2018 12900,00 грн., № 1879 від 08.05.2018 279000,00 грн., п/д № 2009 від 01.06.2018 204600,00 грн., п/д № 3388 від 11.06.2018 27900,00 грн., п/д № 115660 від 26.06.2018 204600,00 грн., позивачем перераховано на рахунок відповідача-1 - ТОВ «Пластоун-Україна» загальну суму 925 699,92 грн., в тому числі ПДВ.

ТОВ «Пластоун-Україна» звернулось до позивача з листом від 04.01.2019 (а.с.45) з проханням реструктурувати борг та надати можливість погашати існуючий борг щомісячними платежами, які б не перевищували 10% від існуючого боргу та пропозицією нараховувати 20% річних на залишок боргу, як компенсацію за матеріальні збитки.

16.01.2019 ТОВ «Пластоун-Україна» та ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський» підписано Додаткову угоду № 2 до договору № П 2448 від 17.08.2017, зокрема про наступне: Сторони виходячи з факту невиконання Продавцем своїх зобов`язань по поставці товару в межах договору № П 2448 від 17.08.2017 (договір поставки), констатують та підтверджують, що Продавець зі свого боку не поставив Покупцю товар висівки пшеничні на загальну суму 187652,16 грн. в обумовлені договором строки поставки (п. 1 угоди).

Згідно з пунктом 2 угоди, з метою врегулювання питання по неналежному виконанню зобов`язань Продавцем, сторонами узгоджено: Продавець зобов`язується у відповідності до положень ст. 693 ЦК України повернути Покупцю раніше отриману попередню оплату в сумі 187652,16 грн. в строк до 30 липня 2019 року. При цьому, сума щомісячного платежу до дати повернення всієї суми попередньої оплати не може бути менше 20000,00 грн. (п.2.1 угоди).

В пункті 2.3 угоди обумовлено, що за порушення виконання зобов`язань по своєчасній поставці, Продавець зобов`язується добровільно сплатити покупцю у відповідності до положень ч. 3 ст. 693 ЦК України: проценти за користування чужими грошовими коштами (в порядку ст. 536 Цивільного кодексу України) в розмірі 20% річних від отриманої Продавцем передплати за кожен день користування грошовими коштами. Сума процентів нараховується продавцю з 01.10.2018 та до дати їх повернення в повному обсязі на розрахунковий рахунок покупця.

Сторонами узгоджено, що сума за користування чужими грошовими коштами станом на дату підписання цієї Додаткової угоди складає 11104,89 грн. Сума процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі визначеному даним пунктом починаючи з 17.01.2019 розраховується самостійно Продавцем виходячи з фактичної дати повернення Продавцем попередньої оплати.

Відповідно до п. 2.4 Додаткової угоди № 2 сторони погодили, що сума попередньої оплати з ПДВ, що належить поверненню Продавцем Покупцеві та сума процентів за користування чужими грошовими коштами без ПДВ будуть перераховуватись на розрахунковий рахунок Покупця окремими платежами в строк до 30 числа кожного календарного місяця з чітким зазначенням призначення платежу.

Згідно з платіжними дорученнями № 82 від 29.01.2019 та № 98 від 26.02.2019 (а.с.43,44) відповідачем-1 перераховано на рахунок позивача суму 11104,89 грн. та 3187,52 грн. відповідно, всього суму 14292,41 грн. з призначенням платежу: «Оплата суми процентів за користування грошовим коштами згідно з п. 2.3 Дод. угоди № 2 від 16.01.2019, Договору №П2448 від 17.08.2017».

17.07.2019 сторонами договору № П 2448 від 17.08.2017 підписано Додаткову угоду № 3 до нього, в якій, зокрема змінено (збільшено) раніше обумовлений в Додатковій угоді №2 кінцевий строк повернення суми 187652,16 грн. попередньої оплати до 30 жовтня 2019 року (п. 2.1 угоди).

В абзаці другому та третьому п. 2.3 Додаткової угоди № 3 передбачено, що сума за користування чужими грошовими коштами станом на дату підписання цієї Додаткової угоди складає 16608,50 грн. грн. Сума всіх процентів розрахованих у відповідності до даного пункту, належить до оплати Продавцем Покупцю в строк до 30.10.2019.

В пунктах 3 вищевказаних Додаткових угод № 2 та № 3 також визначено, що у зв`язку з досягненням сторонами домовленостей щодо повернення Продавцем суми попередньої оплати та процентів за користування чужими грошовими коштами припиняються зобов`язання Продавця по поставці непоставленого обсягу висівок пшеничних.

Додаткові угоди № 2 та № 3 є невід`ємними частинами договору № П 2448 від 17.08.2017 та вступають в силу з моменту їх підписання сторонами (п.п. 4, 6 угод).

01.07.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Дніпровський», як Кредитором, укладено з Поручителем ОСОБА_1 (відповідач-2 у справі) договір поруки, згідно з умовами якого визначено, що Поручитель поручається перед кредитором за виконання будь-яких обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластун-Україна» (Боржник) щодо виконання зобов`язань та несення відповідальності за договором № П 2448 від 17.08.2017 з усіма доповненнями (додатковими угодами) основний договір. У випадку порушення Боржником обов`язків за основним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. На день підписання цього договору Поручитель обізнаний про сутність правовідносин між Кредитором і Боржником, а також наявність заборгованості Боржника перед Кредитором в загальній сумі 204260,66 грн. (п.п. 1.1, 1.2, 2.2. договору поруки).

В пункті 3.1 договору поруки встановлено, що Поручитель зобов`язаний всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами у разі порушення Боржником обов`язків за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок Боржника перед Кредитором на підставі усної або письмової вимоги кредитора в строк, визначений основним договором або вимогою Кредитора шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Кредитора в обсязі виконання зобов`язання та відповідальності Боржника, враховуючи завдані Боржником збитки та фразовані неустойку та штрафні санкції.

В матеріали справи позивачем надано копію Вимоги б/н від 05.12.2019 (а.с.46-48), адресованої боржнику ТОВ «Пластоун-Україна» та поручителю ОСОБА_1 , щодо повернення попередньої оплати та процентів, а саме: з вимогою про солідарне повернення боржником та поручителем у п`ятиденний строк суми попередньої оплати за договором №П2448 від 17.08.2017 у розмірі 187652,16 грн. та сплату процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30024,35 грн. на рахунок ТОВ «Птахокомплекс «Дніпровський». Направлення вимоги відповідачу-1 та відповідачу-2 підтверджується копіями фіскальних чеків від 11.12.2019 (а.с. 49).

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662, ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст. 693 ЦК України).

Частиною 2 статі 693 ЦК України встановлено: якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, у Додаткових угодах № 2 від 16.01.2019 та № 3 від 17.07.2019 до договору № П 2448 від 17.08.2017, який за правовою природою є договором поставки, позивач та відповідач-1 погодили повернення останнім раніше отриманої попередньої оплати в сумі 187652,16 грн. у строк до 30.10.2019, а також його обов`язок добровільно сплатити позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами у відповідності до ч. 3 ст. 693 ЦК України у розмірі 20% річних від отриманої Продавцем передплати, які нараховуються з 01.10.2018 до дати повернення грошових коштів.

Відповідно до розрахунку, викладеного у тексті заяви позивача від 13.07.2020 про збільшення розміру позовних вимог, за період з 01.10.2018 по 13.07.2020 нараховано проценти за користування чужими грошовими коштами в загальному розмірі 66 985,88 грн., з яких відповідачем-1 було сплачено 14292,41 грн. (платіжні доручення № 82 від 29.01.2019, № 98 від 26.02.2019 (а.с.43,44), внаслідок чого заборгованість в цій частині складає 52693,47 грн. Судом перевірено наданий розрахунок та визнано його правильним та обґрунтованим.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до умов договору поруки від 01.07.2019, укладеним між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач-2), останній поручився за виконання будь-яких обов`язків ТОВ «Пластун-Україна» щодо виконання зобов`язань та несення відповідальності за договором № П 2448 від 17.08.2017 з усіма доповненнями (додатковими угодами). В цьому договорі встановлено, що у випадку порушення Боржником обов`язків за основним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Позивач направив відповідачам вимогу б/н від 05.12.2019 про солідарне повернення боржником та поручителем у п`ятиденний строк суми попередньої оплати у розмірі 187652,16 грн. та сплату процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30024,35 грн.

Положеннями ч.ч.1,4 ст. 543, ч. 1, 2 ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним з боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Згідно з приписами ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідач-1 та відповідач-2 позовні вимоги в частині заявлених до солідарного стягнення суми попередньої оплати в розмірі 187652,16 грн. та суми 52693,47 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами не спростували, доказів виконання зобов`язання щодо повернення позивачу вказаної суми заборгованості та сплати процентів не надали.

Таким чином позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми 187652,16 грн. попередньої оплати та суми 52693,47 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем також заявлено до солідарного стягнення з відповідачів суми 3% річних за період з 31.10.2019 (з наступного дня від строку повернення попередньої оплати) по 13.07.2020 в розмірі 3955,61 грн. та суми 3202,63 грн. втрат від інфляції за період листопад 2019 травень 2020 включно.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що у додатковій угоді № 2 від 16.01.2019 та № 3 від 17.07.2019 до договору № П 2448 від 17.08.2017 визначено інший розмір процентів річних за користування чужими грошовими коштами (20% річних), як зазначалося судом вище, та заявлення позивачем вимог про стягнення з відповідачів суми таких процентів, які судом визнано обґрунтованими, у задоволенні позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних судом відмовляється.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачами виконання зобов`язання щодо повернення суми 187652,16 грн. попередньої оплати (у строк до 30.10.2019), вимоги про солідарне стягнення з відповідачів втрат від інфляції заявлено правомірно. Розрахунок суми 3202,63 грн. втрат від інфляції за заявлений період здійснено позивачем вірно, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, позов в цілому задовольняється частково.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач у позовній заяві просив судові витрати стягнути з відповідачів солідарно.

При цьому, суд враховує, що згідно з п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

На підставі викладеного, витрати зі сплати судового збору, що належать до стягнення на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам складають 3653,22 грн., підлягають розподіленню порівну між двома відповідачами по 1826,61 грн.

Позивач у позовній заяві також зазначив про очікувані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі до 20000 грн. (попередній (орієнтовний) розрахунок), а саме: за вивчення документації та підготовку правової позиції щодо захисту прав позивача; складання та подання до суду позовної заяви; складання заяв по суті справи (відповідь на відзив), у тому числі апеляційної (касаційної) скарги або відзиву на апеляційну (касаційну скаргу), окремих клопотань, заяв; представництво інтересів позивача в суді, в тому числі в судових засіданнях судів усіх інстанцій (з компенсацією витрат на відрядження). У пункті 3 прохальної частини заяви про збільшення позовних вимог теж зазначено про солідарне стягнення з відповідачів, крім суми судового збору, інших судових витрат.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з розглядом справи.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до правових висновків, що викладені в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №372/1010/16-ц, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Станом на 01.10.2020 позивачем не надано доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, попередній орієнтовний розрахунок яких викладено у позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні 01.10.2020 зазначив, що не заявляє до стягнення з відповідачів витрати на правничу допомогу.

З огляду на викладене, питання щодо стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу (їх розподілу між сторонами) судом при прийнятті рішення не розглядалось.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Пластоун-Україна, (69095, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 7) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс Дніпровський, (53264, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Перштравневе, вул. Центральна, 15) суму 187652 (сто вісімдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн. 16 коп. попередньої оплати, суму 52693 (п`ятдесят дві тисячі шістсот дев`яносто три) грн. 47 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, суму 3202 (три тисячі двісті дві) грн. 63 коп. інфляційних втрат.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Пластоун-Україна, (69095, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс Дніпровський, (53264, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Перштравневе, вул. Центральна, 15) суму 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 61 коп. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс Дніпровський, (53264, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с.Перштравневе, вул. Центральна, 15) суму 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 61 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва