СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2020 р. Справа № 922/2692/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

без повідомлення учасників справи

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра», м. Харків (вх. № 2373 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 про повернення Об`єднанню співвласників багатоповерхового будинку «Ультра» заяви про забезпечення позову (вх. № 2692 від 21.08.2020) щодо накладення арешту на нерухоме майно Фірми «Т.М.М.» Товариства з обмеженою відповідальністю (суддя Жигалкін І.П.; ухвала підписана 25.08.2020)

за позовом Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра», м. Харків

до:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрімпекс», м. Харків

2.Фірми «Т.М.М.» Товариство з обмеженою відповідальністю, м. Київ

про скасування права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

21 серпня 2020 року Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрімпекс» та до Фірми «Т.М.М.» Товариство з обмеженою відповідальністю про скасування державної реєстрації права власності Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю та закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційні справи на нежитлові приміщення, перелік яких вказано в позовній заяві. Також просить суд скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрімпекс» та закрити розділ Державного реєстру прав та реєстраційні справи на нежитлові приміщення, перелік яких вказано в позовній заяві.

Разом із позовною заявою позивач 21.08.2020 надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до вирішення справи по суті, а саме:

-нежитлові приміщення технічного поверху: № 9 площею 334,5 кв.м., № 18 площею 14,8 кв.м., № 19 площею 9,7 кв.м., № 20 площею 13,0 кв.м., загальною площею 372,0 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, корпус 1, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 11369, реєстраційний номер майна 31114941, дата внесення запису 06.07.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 2 площею 2,5 к.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 11369, реєстраційний номер майна 31114430, дата внесення запису 02.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 61 площею 18,6 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13388, реєстраційний номер майна 34289875, дата внесення запису 02.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 62 площею 26,3 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13389, реєстраційний номер майна 34290813, дата внесення запису 02.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 63 площею 3,7 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13390, реєстраційний номер майна 34291264, дата внесення запису 02.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 70 площею 135,5 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13391, реєстраційний номер майна 34298979, дата внесення запису 02.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 74 площею 32,2 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13392, реєстраційний номер майна 34299081, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 75 площею 21,9 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13393, реєстраційний номер майна 34299141, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 130 площею 5,4 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13394, реєстраційний номер майна 34299193, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 132 площею 10,9 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13395, реєстраційний номер майна 34299369, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 139 площею 6,7 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13397, реєстраційний номер майна 34299610, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 141 площею 7,3 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13398, реєстраційний номер майна 34299790, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 142 площею 41,1 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13399, реєстраційний номер майна 34299916, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення підвалу № 143 площею 55,0 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13396, реєстраційний номер майна 34300095, дата внесення запису 03.08.2011;

-нежитлове приміщення технічного поверху № 6 площею 82,0 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, корпус 2, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 11369, реєстраційний номер майна 31117069, дата внесення запису 06.07.2011;

-нежитлове приміщення технічного поверху № 11 площею 134,2 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, корпус 2, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13255, реєстраційний номер майна 34071440, дата внесення запису 06.07.2011;

-нежитлове приміщення виходу на дах № 19 площею 23,6 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, корпус 1, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 11369, реєстраційний номер майна 31115105, дата внесення запису 06.07.2011;

-нежитлове приміщення виходу на дах № 20 площею 32,4 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, корпус 1, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13253, реєстраційний номер майна 34069879, дата внесення запису 06.07.2011;

-нежитлове приміщення виходу на дах № 12 площею 44,9 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, корпус 2, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 11369, реєстраційний номер майна 31117137, дата внесення запису 06.07.2011;

-нежитлове приміщення виходу на дах № 13 площею 43,3 кв.м. в літ. «А-23» багатоквартирному будинку № 20 за адресою: м. Харків, провулок Отакара Яроша, корпус 2, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу № 2735 від 28.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, номер запису в книзі 1 № 13254, реєстраційний номер майна 34070492, дата внесення запису 06.07.2011.

Звертаючись до суду з відповідною заявою про забезпечення позову позивач зазначив, що предметом позову у даній справі є зареєстровані за Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ нежитлові приміщення, які вказані вище та в них знаходяться комунікації, які необхідні для обслуговування поверхів даного будинку, будинкове інженерне обладнання та призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, тобто вказані нежитлові приміщення належать до допоміжних приміщень, а тому є спільною сумісною власністю всіх співвласників будинку, не підлягають державній реєстрації в єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в подальшому відчуженню. Позивач стверджує, що за відсутності заходів забезпечення позову у вигляді арешту вищевказаних приміщень, Фірма «Т.М.М.» - ТОВ має можливість реалізувати ці приміщення (продати, подарувати тощо), що призведе до появи нових власників та невілювання мети позову, так як об`єкти нерухомості будуть вже перебувати у власності інших осіб, що призведе до необхідності подання нових позовів про скасування права власності осіб, яким приміщення будуть реалізовані.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 заяву про забезпечення позову (вх. № 2692 від 21.08.2020) щодо накладення арешту на нерухоме майно Фірми «Т.М.М.» Товариства з обмеженою відповідальністю повернуто її заявникові - Об`єднанню співвласників багатоповерхового будинку «Ультра» відповідно до частини сьомої статті 140 Господарського процесуального кодексу України, оскільки судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог пункту 6 частини першої статті 139 цього Кодексу, а саме не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Позивач із даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновок суду щодо відсутності пропозиції позивача стосовно зустрічного забезпечення не відповідає дійсності. В даному випадку позивачем було зазначено, що з урахуванням обставин, викладених у позові, можна констатувати відсутність виникнення ймовірних збитків у Фірми «Т.М.М.» - ТОВ від накладення арешту, оскільки спірні приміщення фактично є приміщеннями загального користування багатоквартирного будинку (приміщення підвалу, технічного поверху, виходу на дах), у яких знаходяться технічні комунікації та інженерне обладнання, дані приміщення фактично не використовуються Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, в них відсутнє майно, для господарської діяльності вони не використовуються, а отже, накладення арешту на дані приміщення ніяким чином не буде мати впливу на господарську діяльність Фірми «Т.М.М.» - ТОВ та не призведе до збитків, тому зустрічне забезпечення не є доцільним. За вказаних обставин позивач просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на визначене у заяві майно.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020 для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 922/2692/20 з розгляду апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.08.2020; апеляційну скаргу ОСББ «Ультра» призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачам у справі строк для подання до суду апеляційної інстанції відзивів на апеляційну скаргу до 01.10.2020; витребувано у Господарського суду Харківської області належним чином завірену копію позовної заяви Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра» з додатками.

Ухвала суду від 17.09.2020 про відкриття апеляційного провадження отримана відповідачами-1, 2 - ТОВ «Укрімпекс» та Фірмою «Т.М.М.»-ТОВ 21.09.2020, про що свідчать наявні у справі повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень №№ 282, 274.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідачі не скористались. У відповідності до частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно частини першої статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів оскарження, предметом позову у даній справі є вимоги ОСББ «Ультра» про:

-скасування державної реєстрації права власності Фірми «Т.М.М.»-ТОВ та закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційні справи на нежитлові приміщення, перелік яких вказано в позовній заяві;

-скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрімпекс» та закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційні справи на нежитлові приміщення, перелік яких вказано в позовній заяві.

ОСББ «Ультра», подаючи 21.08.2020 до господарського суду заяву про забезпечення позову, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Фірми «Т.М.М.»-ТОВ до вирішення справи по суті на відповідне майно.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 повернуто заяву про забезпечення позову заявнику на підставі частини сьомої статті 140 Господарського процесуального кодексу України.

Повертаючи заяву позивачу, судом першої інстанції встановлено, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог пункту 6 частини першої статті 139 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заява ОСББ «Ультра» про забезпечення позову не містила пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак із даним висновком місцевого господарського суду колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Порядок застосування інституту зустрічного забезпечення унормовано приписами статті 141 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Виходячи з вищезазначених норм господарського процесуального законодавства, застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом суду.

Відсутність у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення не впливає на вирішення судом питання щодо його застосування. До того ж, положення чинного процесуального закону не встановлюють обов`язку суду у будь-якому випадку при задоволенні заяви про забезпечення позову застосувати інститут зустрічного забезпечення.

В силу приписів частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При розгляді даної справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №911/1695/18. Верховний Суд вказав, що Законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч. 1 ст. 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №924/789/18, від 18.06.2019 у справі № 904/661/19, від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18, від 14.08.2019 у справі №910/3802/18, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, зазначено, що частиною першою статті 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм статей 139, 140 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що відсутність пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення не може бути безумовною підставою для її неприйняття до розгляду та повернення заявникові.

Разом із цим, в ході даного апеляційного провадження колегією суддів з`ясовано, що заява позивача про забезпечення позову в дійсності містить інформацію про відсутність необхідності застосування зустрічного забезпечення.

Так, позивачем на виконання пункту 6 частині першої статті 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову зазначено, що застосування зустрічного забезпечення в даному випадку є недоцільним, оскільки накладення арешту на майно ніяким чином не бути мати впливу на господарську діяльність Фірми «Т.М.М.»-ТОВ та не призведе до збитків, оскільки спірні приміщення фактично є приміщеннями загального користування багатоквартирного будинку (приміщення підвалу, технічного поверху, виходу на дах), в яких знаходяться технічні комунікації та інженерне обладнання. Крім того, дані приміщення не використовуються Фірмою «Т.М.М.»-ТОВ, в них відсутнє належне фірмі майно.

З огляду на вказане, колегія суддів враховує правову позицію, викладену Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 14.08.2019 у справі № 910/3802/19, а саме: «у заяві про забезпечення позову позивач просив суд «не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки вважає, що відсутні підстави для його застосування», у зв`язку з чим зазначена заява формально відповідає вимогам статті 139 Господарського процесуального кодексу України».

Таким чином, висновки суду першої інстанції стосовно незазначення ОСББ «Ультра» у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного забезпечення та невідповідності вказаної заяви вимогам статті 139 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає помилковими, оскільки названа заява містить інформацію про таку пропозицію. Зокрема, у заяві про забезпечення позову позивач фактично просив суд не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки вважає його вжиття недоцільним.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом помилково було повернуто заяву про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі на підставі частини сьомої статті 140 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, викладені в апеляційній скарзі доводи позивача щодо безпідставного повернення заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно є обґрунтованими.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За результатами розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра», м. Харків підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 - скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права. При цьому, оскільки матеріали оскарження ухвали підлягають поверненню до суду першої інстанції для розгляду заяви Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра», м. Харків (вх. № 2692 від 21.08.2020) про забезпечення позову, то вимога заявника апеляційної скарги про ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача-2 до вирішення справи по суті, задоволенню не підлягає.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду та передачею матеріалів оскарження Господарському суду Харківської області для розгляду заяви ОСББ «Ультра» про вжиття заходів забезпечення позову, розподіл сум судового збору повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду заяви, згідно із загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Ультра», м. Харків (вх. № 2373 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 про повернення Об`єднанню співвласників багатоповерхового будинку «Ультра» заяви про забезпечення позову (вх. № 2692 від 21.08.2020) щодо накладення арешту на нерухоме майно Фірми «Т.М.М.» Товариства з обмеженою відповідальністю - скасувати.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № 922/2692/20 направити на розгляд Господарського суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15.10.2020.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко