ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 року м.Дніпро Справа № 904/343/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А.( доповідача),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Білецької Л.М.

секретар судового засідання: Колесник Д.А.

представники сторін:

від АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі": Козак Тетяна Вікторівна, довіреність №838 від 08.11.2019 р., адвокат;

від ПП "Верінет": Чоха Костянтин Олексійович, ордер серії ДП №/034 від 18.02.2020 р., адвокат;

від ПП "Верінет": Дьорфлер Олег Васильович, наказ №1 від 01.07.2011 р., директор;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Верінет" на рішення господарського суду Дніпропетровської області області від 11.06.2020 року (повний текст складено 16.06.2020 року) у справі №904/343/20 (суддя Бондарєв Е.М.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22)

до Приватного підприємства "Верінет" (51660, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Леніна, буд. 63)

про стягнення 486 178,00 грн. заборгованості з компенсації затрат пов`язаних із сумісним підвішування телекомунікаційних проводів,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2020 року у справі №904/343/20 позов задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємства "Верінет" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 486 178,00 грн. заборгованості з компенсації затрат, пов`язаних із сумісним підвішування телекомунікаційних проводів та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 292,67 грн.

Рішення мотивовано порушенням відповідачем умов договору на компенсацію затрат, пов`язаних з сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів №04002-00 від 04.03.2013 року та наявністю заборгованості за період з березня 2014 року по грудень 2019 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що:

- ніяких робіт по обслуговуванню сумісного підвішування телекомунікаційних проводів не виконувалось;

- позивач не виставляв акти та рахунки за договором;

- на прохання відповідача надати докази щодо належності йому опор на праві власності, позивач докази не надав;

- суд не застосував позовну давність, про яку було заявлено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Просить суд апеляційної інстанції рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2020 року у справі № 904/343/20 - скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи апелянта.

Зокрема, зазначає, що позивач дізнався про порушення його права на отримання від ПП "Верінет" плати за договором № 04002-00 від 04.03.2013 року та про можливість виставлення рахунків відповідно до умов додаткової угоди № ДС-02/04002-00 від 01.09.2013 року до договору тільки після винесення рішення суду апеляційної інстанції у справі № 904/9296/15.

Тобто, перебіг позовної давності щодо стягнення спірної заборгованості за період з березня 2014 року по серпень 2017 року почався саме з 29.09.2017 року, з наступного дня після проголошення рішення Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Саме з цієї дати має обчислюватись позовна давність.

Просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2020 року у справі N9 904/343/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПП "Верінет" залишити без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2013 року між позивачем (власник повітряних ліній) та відповідачем (власник телекомунікаційних мереж) було укладено договір №04002-00 на компенсацію затрат, пов`язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів (а.с.11-13).

Відповідно до Розділу 1 договору власник телекомунікаційних мереж здійснює на території м. Верхівцеве, смт. Новомиколаївка, смт. Дніпровське підвіску 22,78 км. телекомунікаційних ліній на опорах, що належать власнику повітряних ліній згідно додатку №1, в якому відображено список вулиць по яким погоджено прокладання телекомунікаційних проводів.

Згідно п.3.2 договору компенсація затрат за виконання додаткових робіт пов`язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів згідно розпорядження №463/1010 від 28.08.2012 року "Про установлення розміру плати за сумісне підвішування проводів сторонніх осіб на ПЛ 380В ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" складає щомісячно 114,80 грн. за 1км в тому числі ПДВ 19,13 грн.

Загальна сума договору складає 31 381,73 грн., в тому числі ПДВ 6 276,34 грн. (п. 3.3 договору).

13.08.2013 року між сторонами укладена додаткова угода № ДС-01/04002-00 від 15.08.2013 року (з додатком) до договору № 04002-00, якою збільшено довжину телекомунікаційних ліній на опорах до 38,00 км. та збільшено загальну суму договору № 04002-00 до 44 886,07 грн. (а.с. 15 -16).

01.09.2013 року між сторонами укладена додаткова угода № ДС-02/04002-00 від 01.09.2013 року (з додатком) до договору № 04002-00, якою збільшено довжину телекомунікаційних ліній на опорах до 60,5 км. та збільшено загальну суму договору № 04002-00 до 62 491,80 грн. (а.с. 17-21).

Отже, з 01.09.2013 року щомісячно відповідач мав сплачувати позивачу погоджену договором суму - 62 491,80 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін і укладається на строк до одного року, з правом пролонгації шляхом укладання додаткової угоди.

Договір вважається продовженим на 1 рік, якщо за місяць до закінчення терміну договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п. 6.2 договору).

Колегією суддів встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2017 року у справі № 904/8241/16 визнано недійсною додаткову угоду № ДС-03/04002-00 від 01.11.2013 року про внесення змін до договору № 04002-00 від 04.03.2013 року на компенсацію затрат, пов`язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів, укладеного між Приватним підприємством "Верінет" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго".

Вищезазначене рішення залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 року та набуло законної сили.

З постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.08.2017 року у справі №904/8241/16 вбачається наступне:

Згідно з додатковою угодою №ДС-03/04002-00 від 01.11.2013 року:

- плата за надання послуг з користування лініями електропередач за 1 км повітряної лінії електропередач за один місяць у сумі 298,70 грн. з урахуванням податку на додану вартість 49,78 грн. (п.3.1. додаткової угоди);

- загальна сума договору - 106 996,82грн., в тому числі податок на додану вартість 17 832,80 грн. (п.3.2. додаткової угоди);

- оплата послуг за цим договором здійснюється користувачем щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, на підставі рахунку та акту наданих послуг, що оформлюється відокремленими підрозділами власника, які є балансоутримувачами ПЛ 0,4 кВ і надаються користувачу до 30 числа звітного місяця (п.3.5. додаткової угоди);

- при отриманні від власника рахунку і двох примірників акту про надання послуг користувач зобов`язаний підписати акт і один примірник акту повернути власнику в п`ятиденний строк з дня його отримання. У разі неповернення користувачем акту у вказаний строк послуги будуть вважатися наданими власником у відповідності з умовами договору (п.3.6. додаткової угоди);

- договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 28.02.2014. Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України дія цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 04.03.2013 (п.6.1 додаткової угоди).

Оскільки суд вважав доведеним факт того, що спірна додаткова угода була підписана з боку позивача невстановленою особою, яка не була уповноважена укладати правочини від імені позивача, то суд першої інстанції вірно зазначив, що така угода є недійсною.

Також судом у справі № 904/8241/16 встановлено, що: «… фактично, в період, на який було укладено договір № 04002-00 від 04.03.2013 року позивачем було здійснено на виконання умов договору наступні платежі:

15.03.2013 року - 3 134,04 грн.;

13.06.2013 року - 3 134,04 грн.;

23.07.2013 року - 1 565,15 грн.

В подальшому, протягом 2014 - 2015 років було проведено наступні платежі:

11.11.2014 року - 4 192,49 грн., 13 305,56 грн., 6 945,64 грн.;

28.01.2015 року - 4 000,00 грн.;

09.02.2015 року - 8 682,06 грн.;

31.03.2015 року - 8 682,06 грн.;

29.04.2015 року - 8 682,06 грн.

Таким чином, із змісту договору від 04.03.2013 року № 04002-00, з урахуванням додаткових угод № ДС-01/04002-00 та № ДС-02/04002-00, вбачається, що сторони погодили загальну суму договору в розмірі 62 491,80 грн., фактично позивачем сплачено 62 323,10 грн., тобто в межах суми договору та двох додаткових угод.

В зв`язку із наведеним, посилання відповідача на те, що позивач своїми діями по проведенню розрахунків фактично схвалив додаткову угоду № ДС-03/04002-00 є необґрунтованими…».

Також колегією суддів встановлено, що між цими ж сторонами господарським судом Дніпропетровської області розглядалась справа №904/9296/15, в якій предметом позовних вимог було стягнення з відповідача неустойки, нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" до приватного підприємства "Верінет" про стягнення неустойки у розмірі 614 425, 90 грн. за договором на компенсацію затрат, пов`язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів, у постанові від 28.09.2017 року звернув увагу, що у справі відсутні докази того, що правовідносини за договором сторонами припинено, підстави для повернення майна відповідачем позивачу відсутні, а предметом позову у справі не є стягнення щомісячних затрат на виконання додаткових робіт, пов`язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів, передбачених розділом 3 договору № 04002-00 від 04.03.2013 року, а є стягнення неустойки відповідно до ст. ст. 759-785 ЦК України за період з 01.04.2014 року по 31.08.2015 року у розмірі 614 425, 90 грн.

Відповідно до матеріалів справи ПП "Верінет" засновано в 2011 році і здійснює свою діяльність на підставі Статуту. Головним видом господарської діяльності за КВЕД-2010 є діяльність у сфері проводового електрозв`язку (104-105).

Статтею 1 Закону України Про телекомунікації визначено, що телекомунікаційна мережа - це комплекс технічних засобів телекомунікацій та споруд, призначених для маршрутизації^ комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах між кінцевим обладнанням; при цьому телекомунікаційна мережа загального користування (далі -ТМЗК) - це телекомунікаційна мережа, доступ до якої відкрито для всіх споживачів.

Статтею 3 Закону України "Про телекомунікації" визначено призначення телекомунікацій:

Сфера телекомунікацій є складовою частиною галузі зв`язку України.

Телекомунікації є невід`ємною частиною виробничої та соціальної інфраструктури України і призначені для задоволення потреб фізичних та юридичних осіб, органів державної влади в телекомунікаційних послугах.

Статтею 13 Закону України "Про телекомунікації" визначено органи управління у сфері телекомунікацій - державне управління у сфері телекомунікацій здійснюють: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади в галузі зв`язку; інші органи виконавчої влади відповідно до закону.

Взаємовідносини підприємств електроенергетики і зв`язку при використанні опор із сумісним підвищенням проводів електропередачі і проводового мовлення регулюється Наказом Міністерства зв`язку України і Міністерства енергетики та електрифікації України за № 28 від 07.03.1997 pоку, який є актом цивільного законодавства і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21 липня 1997 року за № 265/2069. Даним наказом затверджено Положення про взаємовідносини підприємств електроенергетики і зв`язку при проектуванні, будівництві, реконструкції та експлуатації електромереж 0,4 кВ із сумісним підвішуванням проводів проводового мовлення (далі - Положення).

Згідно п. 25 Положення визначає розмір компенсації затрат, які понесли енергопідприємства за виконання додаткових робіт, пов`язаних із сумісним підвішенням проводів проводового мовлення.

Саме на підставі цього Положення і відповідно до його умов 04.03.2013 року між позивачем і відповідачем був укладений договір на компенсацію затрат, пов`язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів №04002-00, про що прямо зазначено у п. 1 договору (а.с.11).

Міністерством палива та енергетики України наказом № 310 від 11.06.2004 року затверджено галузевий нормативний документ ГНД 34.05.836-2004 "Розрахунок вартості обслуговування повітряних литій напругою 380 В із сумісного підвішеними проводами радіотрансляційних мереж. Методика." (далі - Методика). До розрахунку вартості обслуговування 1 км повітряних ліній напругою 380 В включені номери елементів та назви витрат такі, як: заробітна плата виконавців, застосування автотранспорту, спеціальних машин і механізмів, відрахування на соціальні заходи, загальновиробничі та інші витрати.

Таким чином, відповідно до договору ПП "Верінет" (власник телекомунікаційних мереж, ТМ) компенсує затрати за виконання додаткових робіт (послуг), пов`язаних із сумісним підвішуванням ТМ.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до п.3.6 договору від 04.03.2013 року № 04002-00, оплата здійснюється щоквартально, або одноразово шляхом перерахування коштів на поточний рахунок власника ПЛ, або іншим шляхом, що не суперечить чинному законодавству України до 20 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі рахунку та акту виконаних робіть, підписаного обома сторонами.

До матеріалів справи надано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за період: березень-2014 грудень 2019 року, які складені позивачем 30.03.2019 року. (а.с.33-79) та аналогічні акти, складені 31.10.2019 року за жовтень 2019 року (а.с.79), 29.11.2019 року за листопад 2019 року (а.с.81), 31.12.2019 року за грудень 2019 року (а.с.83) та відповідні актам рахунки.

Наявне у справі листування сторін підтверджує, що позивачем направлялись відповідачу акти наданих послуг та рахунки на оплату, які відповідачем не підписувались із посиланням на те, що зазначені в актах роботи і послуги не надавались і не відповідають предмету договору (а.с.22-32).

З пояснень сторін колегією суддів встановлено, що акти відповідачем не підписано, оскільки ним заперечується надання послуг за договором №04002-02 від 04.03.2013 року.

Між тим, обставини справи свідчать, що будь-які інші правовідносини між сторонами відсутні, укладений договір є чинним, докази оплати за зазначені позивачем у позовній заяві періоди відповідач не надав.

Враховуючи тривалі судові спори між сторонами, ту обставину, що судовими рішеннями у справах № 904/8241/16 та № 904/8241/16 встановлено, що ПП "Верінет" продовжує користування повітряними лініями Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"; останню оплату відповідно до договору №04002-02 від 04.03.2013 року здійснив 29.04.2015 року частково; всього у період з 2014 - 2015 років було проведено наступні платежі:

11.11.2014 року - 4 192,49 грн., 13 305,56 грн., 6 945,64 грн.;

28.01.2015 року - 4 000,00 грн.;

09.02.2015 року - 8 682,06 грн.;

31.03.2015 року - 8 682,06 грн.;

29.04.2015 року - 8 682,06 грн.; розмір заборгованості скаржник не оспорює, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що договором не передбачено обов`язку "Власника повітряних ліній" щомісячно підтверджувати та надавати відповідачу докази виконання робіт позивачем по обслуговуванню сумісного підвішування телекомунікаційних проводів.

Натомість, пунктом 3.2. договору встановлено щомісячну плату за сумісне підвішування телекомунікаційних проводів за 1 км у сумі 114,80 грн., яку відповідач мав сплачувати щомісячно (щоквартально).

Обов`язковою підставою для компенсації затрат, відповідно до п. 3.1. договору, є лише Акт звіряння довжини ліній, яким сторони визначили довжину ліній, де розміщені телекомунікаційні проводи відповідача. Даний Акт узгоджений та підписаний обома сторонами договору.

Сам же розмір затрат за виконання додаткових робіт, пов`язаних із сумісним підвішуванням телекомунікаційних проводів був визначений позивачем згідно розпорядження №463/1010 від 28.08.2012 року за 1 км підвішування у сумі 114,80 грн. та був узгоджений сторонами в договорі як щомісячний платіж за 1 км підвішування.

Отже, погоджена сторонами загальна сума договору є сталою величиною; протяжність телекомунікаційних ліній, погоджена сторонами в додатковій угоді від 01.09.2013 року, складає 60,5 км.; підстава для оплати рахунки та акти направлені відповідачу; в іх підписанні відповідач відмовив необґрунтовано.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № І4-242цс18) вказано, що "апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце підчас розгляду справи судом першої інстанції".

На спростування доводів апеляційної скарги необхідно зазначити наступне:

Щодо доказів того, що опори є власністю Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", то вказані посилання скаржника безпідставні в силу того, що договором не передбачено обов`язкової умови надання відповідачу таких доказів. Компенсація затрат, пов`язаних із сумісним підвішуванням, не ставиться в залежність від права власності позивача на опори, по яким прокладено телекомунікаційні проводи відповідача.

Електричні мережі, відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не підлягають державній реєстрації. Позивач стверджує, що опори перебувають на його балансі, спростувань таким доводам відповідач не надав.

Щодо строку позовної давності:

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З урахуванням положень договору про те, що оплата здійснюється на підставі отриманого рахунку та акту, враховуючи дату складання рахунків, заборгованість за якими є предметом спору, - 30.02.2019 року, позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апелянт висновки оскаржуваного рішення не спростував, апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2020 року у справі №904/343/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 16.10.2020 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков