ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" вересня 2020 р. Справа № 924/516/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 м. Шепетівка, Хмельницької області

до Фермерського господарства «Тая-ленд» м. Шепетівка, Хмельницької області

до ОСОБА_2 м. Шепетівка, Хмельницької області

до ОСОБА_3 м. Шепетівка, Хмельницької області

про виключення зі складу членів фермерського господарства «Тая-ленд»

представників:

позивача: не з`явився

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: Воронюк А.О.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 м. Шепетівка, Хмельницької області звернулася з позовною заявою до фермерського господарства «Тая-ленд» м. Шепетівка, Хмельницької області до ОСОБА_2 м. Шепетівка, Хмельницької області до ОСОБА_3 м. Шепетівка, Хмельницької області про виключення зі складу членів фермерського господарства «Тая-ленд».

Ухвалою господарського суду від 16.06.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.07.2020р.

Ухвалою суду від 14.07.2020р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/516/20 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 03.09.2020р.

Ухвалою суду від 03.09.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 924/516/20 до судового розгляду по суті на 17.09.2020р.

Ухвалою суду від 17.09.2020р. в судовому засіданні оголошено перерву на 30.09.2020р.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є членом фермерського господарства «Тая-ленд». Маючи віддалені відносини із відповідачами і не маючи наміру продовжувати спільну діяльність у фермерському господарстві, позивач неодноразово зверталась з заявами про свій вихід зі складу учасників Фермерського господарства «Тая-ленд», у зв`язку з чим, загальні збори учасників повинні були розглянути її заяву учасника (члена) та прийняти рішення про виключення учасника, а також прийняти рішення про внесення змін до статуту фермерського господарства. Однак, загальні збори фермерського господарства не скликались, чим, на думку позивача, було порушено її особисті права, гарантовані конституцією України, а саме, право виходу із членів фермерського господарства не може бути обмежене, оскільки фермерське господарство є однією із форм об`єднання громадян для задоволення економічних інтересів і забезпечення підприємницької діяльності у сфері сільськогосподарського товарного виробництва. На підставі наведеного позивач звернулась з позовом до суду в якому просить виключити її зі складу фермерського господарства «Тая-ленд».

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі вважаючи його обґрунтованим, наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позов та в судових засіданнях проти позову заперечує. Посилається на те, що позивач у позовній заяві не навела підстав для виключення її зі складу членів ФГ «Тая-ленд» передбачених Статутом господарства, крім того, позивач на даний час має статус не тільки члена ФГ «Тая-ленд», але й спадкоємця співвласника спадкового майна ФГ «Тая-ленд». На підставі наведеного просить в позові відмовити.

Відповідач Фермерське господарство «Тая-ленд» представника в судове засідання не направив. Ухвали суду по даній справі від 16.06.2020 року, 14.07.2020 року, від 03.09.2020 року та від 17.09.2020 року надсилались на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Войкова (вул. Миколи Амосова), буд. 19, корпус А).

Відповідач ОСОБА_2 представника в судове засідання не направила, причин не вказала. Ухвали суду по даній справі від 16.06.2020 року, 14.07.2020 року, від 03.09.2020 року та від 17.09.2020 року надсилались на адресу відповідача, зазначену як місце реєстрації та останнє відоме місце проживання ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ).

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 ГПУ України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З вищевикладеного, враховуючи надіслання судом ухвал у даній справі за адресами, вказаними в позовній заяві та відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачі є такими, що належним чином повідомлені про дату та час судового засідання у справі № 924/516/20.

Позивач на адресу суду надіслав заяву в якій просить справу розглядати без участі представника та повідомив, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне.

Відповідно до рішення №1 від 01.10.2005 року «Про створення фермерського господарства «Тая-ленд», ОСОБА_4 створено фермерське господарство «Тая-ленд» за рахунок власних коштів.

25.10.2005р. проведено державну реєстрацію фермерського господарства «Тая-ленд», про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 0000160, ідентифікаційний код юридичної особи: 33850257, місцезнаходження юридичної особи: 30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вулиця Войкова, 19-А та затверджено Статут фермерського господарства «Тая-Ленд».

Відповідно до п. 1.3 Статуту, членами господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку та інші родичі, які об`єдналися для роботи у цьому господарстві.

Відповідно до п. 3.8 Статуту, члени господарства є власниками майна, що належить їм на праві спільної власності, якщо інше не передбачено угодою між ними. Члени господарства у відповідності до законодавства України володіють, розпоряджаються, користуються майном виходячи з мети статутної діяльності.

Відповідно до п. 4.1 Статуту, у власності Господарства можуть бути жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, птиця, бджолосім`ї, посіви та посадки сільськогосподарських культур і насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція та доходи від її реалізації, транспортні засоби, переробні цехи та лінії, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення для ведення господарства і зайняття підсобними промислами. Майно Господарства належить йому на праві власності.

Пунктом 4.2 Статуту передбачено, що джерелами формування коштів і майна Господарства є:

а) гроші, матеріальні внески і майнові паї членів Господарства, отримані при виході із сільськогосподарських підприємств в установленому законодавством порядку;

б) прибуток, отриманий від реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності підприємства;

в) прибуток від цінних паперів;

г) кредити банків та інших кредиторів;

д) доброчинні внески і пожертвування українських та іноземних юридичних і фізичних осіб;

є) придбане майно в інших юридичних та фізичних осіб;

є) інші джерела, не заборонені чинним законодавством.

Згідно п. 4.3 Статуту, володіння, користування і розпорядження майном здійснюється членами Господарства за взаємною домовленістю.

Умовами п. 7.1 Статуту передбачено, що господарство діє на умовах самоокупності і самофінансування. Всі витрати Господарство покриває за рахунок власних доходів.

Відповідно до п. 9.1 Статуту, управління Господарством здійснює його голова або особа, яка працює за контрактом.

Статут ФГ «Тая-ленд» підписано його засновниками, а саме: ОСОБА_4 та зареєстровано у встановленому законом порядку.

28.11.2005р. ОСОБА_1 подала засновнику ФГ «Тая-ленд» ОСОБА_4 заяву про прийняття у члени заснованого фермерського господарства «Тая-ленд».

Протоколом зборів засновників ФГ «Тая-ленд» від 30 листопада 2005 року, прийнято в члени фермерського господарства «Тая-ленд» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Внесено зміни до Статуту ФГ «Тая-ленд» та доповнено п. 1.3 Статуту абзацом наступного змісту: членами фермерського господарства є члени сім`ї засновника: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_1 , які виявили бажання працювати у цьому господарстві.

Зміни до Статуту затверджені протоколом зборів від 30.11.2005р. та зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який був засновником та головою фермерського господарства «Тая -ленд», ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2019р. за № 1860 ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_4 , якій належить Ѕ частки в праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності, яке набуте, складається з: підсобного господарства, яке складається з будівлі кормокухні з свинарником, будівлі конюшні та будівлі складу, загальною площею 531,3 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_3 , яка належала померлому на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду від 28.03.2005р., яке набрало законної сили 29.04.3005 року, яке зареєстроване в Шепетівському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 10873637. Державна реєстрація права власності щодо нерухомості здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2019р. за № 1863 спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 , його дочка ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_1 на 1/3 частки кожний. Спадщина складається з: земельної ділянки загальною площею 2,2179 га в межах згідно з планом (від «А» до «Б» земля міської ради, від «Б» до «В» земля гр. ОСОБА_6 , від «В» до «Г» земля міської ради, від «Г» до «А» земля гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:008:0794, що знаходиться по АДРЕСА_3 , яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 122652 від 06.06.2002р. Державна реєстрація права власності щодо нерухомості здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_1 21.08.2019р. за реєстраційним № 1391.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2019р. за № 1865 спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 , його дочка ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_1 на 1/3 частку кожний. Спадщина складається з: Ѕ частки в праві спільної часткової власності на підсобне господарство, яке складається із: будівлі кормокухні з свинарником, будівлі конюшні та будівлі складу, загальною площею 531,3 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_3 , яка належала померлому на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду від 28.03.2005р., яке набрало законної сили 29.05.2005 року, яке зареєстроване в Шепетівському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №10873637. Державна реєстрація права власності щодо нерухомості здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_1 21.08.2019р. за реєстраційним № 1390.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2019р. за № 1861 спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 , його дочка ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_1 на 1/3 частку кожний. Спадщина складається з: Ѕ частки в праві спільної часткової власності на підсобне господарство, яке складається із: будівлі кормокухні з свинарником, будівлі конюшні та будівлі складу, загальною площею 531,3 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_3 , яка належала померлому на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду від 28.03.2005р., яке набрало законної сили 29.04.2005р., яке зареєстроване в Шепетівському бюро технічної інвентаризації за реєстраційним №10873637. Державна реєстрація права власності щодо нерухомості здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_1 21.08.2019р. за реєстраційним № 1390.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2019р. за № 1867 спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 , його дочка ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_1 на 1/3 частку кожний. Спадщина складається з: земельної ділянки загальною площею 2,2179 га в межах згідно з планом (від «А» до «Б» земля міської ради, від «Б» до «В» земля гр. ОСОБА_6 , від «В» до «Г» земля міської ради, від «Г» до «А» земля гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:008:0794, що знаходиться по АДРЕСА_3 ., яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 122652 від 06.06.2006р. Державна реєстрація права власності щодо нерухомості здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видане ОСОБА_1 , 21.08.2019р. за реєстраційним № 1391.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.07.2020р. за № 214832744 щодо фізичної особи ОСОБА_1 , остання є власником:

- 1/3 розміру частки земельної ділянки, кадастровий номер :01:008:0795, площею 0,1941 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1392, видане 21.08.2019р., приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А. М.;

- 1/3 розміру частки земельної ділянки, кадастровий номер :01:008:0794, площею 2,2179 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1391, видане 21.08.2019р., приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А. М.;

- 1/6 розміру частки підсобного господарства (будівля кормокухні з свинарником, будівля конюшні, будівля складу), загальною площею 531,3 кв. м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1390, видане 21.08.2019р., приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А. М.;

- 1/6 розміру частки житлового будинку, загальною площею 50,2 кв. м., житлова площа 29,4 кв. м., матеріали стін: дерево, цегла, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1389, видане 21.08.2019р., приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М..

Згідно розпорядження виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 33-2016р від 19.02.2016р., вулиця Войкова у м. Шепетівка перейменована на вулицю Миколи Амосова.

18 січня 2017 року ОСОБА_1 подала до ФГ «Тая-ленд» заяву про вихід із членів фермерського господарства. Аналогічного змісту заяви були подані 04.04.2017 року та 18.05.2018 року, та направлені поштою, що підтверджується описом поштового вкладення до рекомендованого листа №661 та поштовою квитанцією від 21.05.2018 року.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23.05.2019 року у справі № 688/4838/18 скасовано рішення Шепетівського міськрайонного суду від 18.02.2019р., яким було задоволено позов ОСОБА_1 до фермерського господарства «Тая-ленд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виключення учасників з фермерського господарства, з підстав підвідомчості спору Постановою Верховного Суду від 02.03.2020 року, Постанова Хмельницького апеляційного суду від 23.05.2019 року залишена без змін.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, суд приймає до уваги наступне.

В силу статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 як фізична особа заявила вимогу про виключення її зі складу членів Фермерського господарства «Тая-ленд», ідентифікаційний код юридичної особи: 33850257, місцезнаходження юридичної особи: 30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вулиця Войкова, буд. № 19А, посилаючись на те, що 18.01.2017 року, 04.04.2017 року та 18.05.2018 року ОСОБА_1 подавала до ФГ «Тая-ленд» заяви про вихід із членів фермерського господарства, проте самостійно прийняти рішення про виключення учасника та внесення відповідних змін до Статуту фермерського господарства вона не може, а ФГ «Тая-ленд» її вимоги.

Надіслання відповідних заяв підтверджується описом поштового вкладення до рекомендованого листа № 661 та поштовою квитанцією від 21.05.2018 року.

Законом України «Про фермерське господарство» № 973-IV, визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Статутом Фермерського господарства «Тая-ленд» не зазначено порядку вступу та виходу з нього.

Статтею 2 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-IV визначено, що відносини пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно правовими актами України.

При цьому, Закон України «Про фермерське господарство» не деталізує порядок припинення членства у фермерському господарстві.

Згідно ст. 3 Закону України «Про фермерські господарства» та Статуту ФГ «Тая-ленд», добровільність є основою об`єднання членів фермерського господарства для спільного ведення фермерського господарства.

Відповідно до ст. 36 Конституції України, ніхто не може бути примушений до вступу в будь-яке об`єднання громадян чи обмежений у правах за належність чи неналежність до політичних партій або громадських об`єднань.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України, корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Статтею 116 ЦК України унормовано права учасників господарського товариства. Так, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, вийти з товариства.

Статутом ФГ «Тая-ленд» та спеціальним законом не врегульовано порядок виходу з членів фермерського господарства.

Статтею 8 Цивільного кодексу України визначено, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною першою статті 148 ЦК України в редакції, чинній до 17 червня 2018 року, було встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Отже, за змістом частини першої статті 148 ЦК України та статті 10 Закону № 1576-XII станом на час виникнення спірних правовідносин учасник товариства (безвідносно до розміру належної йому частки в статутному капіталі товариства) мав право вийти з товариства у будь-який строк незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Підставою припинення участі в господарському товаристві міг бути юридичний факт подання учасником заяви про вихід з товариства.

Реалізація права на вихід зі складу учасників товариства законодавчо не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству.

З огляду на наведені вище норми, право на вихід з товариства, фермерського господарства у відповідний період було законодавчо врегульовано як безумовне суб`єктивне право учасника (члена), яке не залежало від згоди товариства чи інших його учасників (членів) та реалізація якого мала наслідком припинення участі в товаристві, фермерському господарстві.

Тобто вихід з товариства, фермерського господарства є одностороннім правочином його учасника (члена), вчиненим у письмовій формі у вигляді заяви про вихід з товариства, підписаної учасником (членом).

Такий правочин, хоч і вчиняється за волевиявленням однієї особи, спричиняє юридичні наслідки для інших осіб, зокрема, виникнення у товариства, фермерського господарства обов`язку виплатити колишньому учаснику (члену) вартість його частки у встановлений строк. Тому неодмінною умовою для реалізації учасником (членом) вчиненого ним волевиявлення на припинення участі в товаристві, фермерському господарстві є повідомлення товариства, фермерського господарства про прийняте рішення.

Відтак, вихід з товариства, фермерського господарства є безпосередньою дією учасника (члена), спрямованою на припинення корпоративних відносин з товариством, фермерським господарством з ініціативи учасника (члена) товариства, фермерського господарства, вчинення якої реалізується учасником (членом) шляхом подання до товариства, фермерського господарства, заяви в письмовій формі, підписаної учасником (членом).

У зв`язку із цим моментом виходу учасника (члена) з товариства, фермерського господарства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства, фермерського господарства або вручення заяви цим особам органами зв`язку.

Згідно з діючими нормами (чинними на момент прийняття судом рішення) законодавства, яке регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, право ініціювати реєстрацію змін у складі учасників товариства з обмеженою відповідальністю надано відповідним учасникам товариства.

Така реєстрація в державному реєстрі здійснюється (за ініціативи як товариства так і учасника) з метою фіксації змін відомостей про юридичну особу, засвідчення державою змін у статутних документах товариства, що відбулися на підставі відповідних юридичних фактів.

Реєстрація внесених змін до статутних документів товариства здійснюється в межах правовідносин з державної реєстрації юридичних осіб, а не в межах зобов`язальних правовідносин між товариством та його колишнім учасником.

У разі якщо всупереч законодавству, яке діяло на час звернення позивача до суду, товариство не вчиняло дії у зв`язку з виходом учасника з товариства, у тому числі не вирішувало питання про внесення змін до установчих документів товариства, то підстави для виникнення в товариства перед учасником обов`язку внести до ЄДР такі зміни відсутні. А учасник товариства мав право встановлювати фактичні обставини свого виходу з товариства у спорі з товариством про виконання обов`язків, пов`язаних з таким виходом, спростовуючи дані, внесені до ЄДР.

Відповідно позовна вимога про виключення позивача зі складу членів фермерського господарства не є належним та ефективним способом захисту порушеного права. Право на вихід із членів фермерського господарства позивача не порушено, а реалізовано, оскільки моментом виходу з фермерського господарства «Тая-ленд» є дата подачі ОСОБА_1 заяви про вихід, тобто 21.05.2018р., що підтверджується описом поштового вкладення до рекомендованого листа № 661 та поштовою квитанцією від 21.05.2018 року.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 року у справі № 910/7674/18 наголошено, що вихід з товариства є одностороннім правочином його учасника і моментом виходу з товариства є дата подачі ним заяви про вихід зі складу учасників товариства. Реєстрація внесених змін до статутних документів товариства здійснюється в межах правовідносин з державної реєстрації юридичних осіб, а не в межах зобов`язальних правовідносин між товариством та його колишнім учасником. Суд при винесенні рішення враховує дану позицію Верховного Суду.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 м. Шепетівка, Хмельницької області до фермерського господарства «Тая-ленд» м. Шепетівка, Хмельницької області до ОСОБА_2 м. Шепетівка, Хмельницької області до ОСОБА_3 м. Шепетівка, Хмельницької області про виключення зі складу членів фермерського господарства «Тая-ленд» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Повне рішення складено 12.10.2020р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 8 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (30400, м. Шепетівка, Хмельницької області, Пр. Миру, 46/57) (реком. з повід.)

3,4- відповідачу 1 (30400, м. Шепетівка, Хмельницької області, вул. Войкова,19, корпус А та вул.. Миколи Амосова,19 ) (реком. з повід.)

5,6 - відповідачу 2 (30400, м. Шепетівка, Хмельницької обл., Пр. Миру,37/10 та 30400, м. Шепетівка, Хмельницької області, вул. Островського,84)(реком. з повід.)

7,8 - відповідачу 3 (30400, м. Шепетівка, Хмельницької області, пр. Миру,42/7та 30400, м. Шепетівка, Хмельницької обл., вул. Островського,84)(реком. з повід.)