ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

06.10.2020м. ДніпроСправа № 912/3650/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Петренко Миколи Миколайовича, м. Кропивницький Кіровоградської області

до ОСОБА_1 , м. Тернівка Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 329 228 грн. 48 коп. за договором поставки від 05.07.2019 № б/н

Суддя Рудь І.А.

Секретар судового засідання Товстоп`ятка В.В.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2019 року Фізична особа-підприємець Петренко Микола Миколайович звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом від 05.12.2019, в якому просив стягнути з Семижон Марини Вікторівни заборгованість в сумі 329 228 грн. 48 коп., з яких: 262 184 грн. 00 коп. - основний борг, 37 508 грн. 07 коп. - пеня за порушення термінів оплати товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу, 26 218 грн. 40 коп. - штраф в розмірі 10% від вартості неоплаченого товару, 3 318 грн. 01 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору поставки від 05.07.2019 № б/н.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині оплати поставленого товару, внаслідок чого виникла спірна заборгованість та нараховані штрафні санкції відповідно до п. 5.2., 5.4. договору та 3% річних за ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 09.12.2019 у справі №912/3650/19 (суддя Бестаченко О.Л.) позовну заяву Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича з додатками направлено за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області за місцезнаходженням відповідача.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2020 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.12.2019 у справі №912/3650/19 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.12.2019 у справі №912/3650/19 залишено без змін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Петренко Миколи Миколайовича передано для розгляду судді Рудь І.А.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2020 в порядку приписів абзацу 2 ч. 1, ч.ч. 6, 7 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України зобов`язано Тернівську міську раду у строк протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання цієї ухвали суду надіслати на адресу Господарського суду Дніпропетровської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

04.03.2020 від виконавчого комітету Тернівської міської ради до господарського суду надійшов лист за вих. № 462 від 10.02.2020, яким повідомлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду від 10.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 31.03.2020.

31.03.2020 підготовче засідання не відбулося, у зв`язку із запровадженням на території України карантину.

Ухвалою суду від 25.03.2020 відкладено підготовче засідання на невизначений термін.

Відповідач вимоги ухвал суду від 02.03.2020, 19.03.2020 не виконав, витребувані судом документи не надав.

Після послаблення карантину, ухвалою господарського суду від 07.05.2020 підготовче засідання у справі призначене на 11.06.2020.

Ухвалою господарського суду від 11.06.2020 підготовче засідання відкладене на 09.07.2020, у зв`язку із неявкою представників сторін.

09.07.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, мотивоване проведенням переговорів між сторонами на предмет мирного врегулювання спору.

Ухвалою господарського суду від 09.07.2020 підготовче засідання відкладене на 04.08.2020, у зв`язку із неявкою представників сторін.

03.08.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю забезпечити явку у призначене підготовче засідання, у зв`язку із перебуванням представника у відпустці.

04.08.2020 відповідачем до суду подане клопотання про продовження строку проведення підготовчого провадження в порядку п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України для надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження за клопотанням відповідача до 06.10.2020, підготовче засідання відкладено на 06.10.2020, у зв`язку із неявкою представників сторін.

05.10.2020 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Зайченка О.В. про залишення позовної заяви без розгляду, в якій просить суд під час розгляду поданої заяви вирішити питання про повернення позивачу суми сплаченого судового збору.

У призначене підготовче засідання 06.10.2020 сторони явку повноважних представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою від 04.08.2020, що направлялася за місцем реєстрації відповідача, з відміткою відділення поштового зв`язку: "Повертається за закінченням терміну зберігання".

Частиною 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила). Так, для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил). Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Більше того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвал суду з викликом відповідача у судове засідання відбулось через недотримання ним вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Таким чином, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Так, у ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на те, що розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв`язку з неотриманнями відповідачем ухвал суду, нез`явленням представника відповідача у призначені засідання та неподанням ним відзиву на позов, а також враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у ст. 129 Конституції України та ст. ст. 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підставами для розгляду справи за наявними у ній матеріалами за відсутності представника відповідача у відповідності до вимог ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд вбачає підстави для залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, подана заява направлена до суду електронною поштою та містить цифровий підпис представника позивача адвоката Зайченка О.В., обсяг повноважень якого якого підтверджується договором про надання правової допомоги від 25.03.2019 та ордером від 25.03.2019 АН № 1003621 (т. 2, а.с. 32, 33-35).

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Частиною 3 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003 визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі ст. 6 цього Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Приписами ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003 оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Таким чином, заява про залишення позову без розгляду, надіслана представником позивача електронною поштою, містить електронний цифровий підпис, а отже, належить до офіційних документів.

Згідно із приписами п. 1 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи те, що заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду подана ним до початку розгляду справи по суті та підписана повноважним представником, суд вбачає за можливе задовольнити вказану заяву та залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Розглянувши клопотання позивача про повернення сплаченого судового збору, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним (п.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи наведене, підстави для повернення з Державного бюджету сплаченого судового збору на користь позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 185, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізична особа-підприємець Петренко Микола Миколайович залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання позивача про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.10.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь