ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2020 Справа № 908/2618/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради № 2390/01-10 від 08.10.2020 (вх. № 2829/08-07/20 від 09.10.2020) про видачу судового наказу

Заявник: Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 23-А; )

Боржник: Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком за договором № 1293/Д від 06.02.2020 за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у розмірі 4 447,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2020 до Господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради із заявою № 2390/01-10 від 08.10.2020 (вх. № 2829/08-07/20 від 09.10.2020) про видачу судового наказу щодо стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком за договором № 1293/Д від 06.02.2020 за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у розмірі 4 447,50 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2020 вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.

Як вбачається із заяви та доданих до неї документів, 06.02.2020 між Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (Управитель) та ОСОБА_1 , який є власником нежитлового приміщення, згідно договору дарування від 27.08.2012 посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. зареєстровано в реєстрі за № 1596 (Замовник) укладено договір № 1293/Д (Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, управитель зобов`язується забезпечувати отримання замовником послуги з управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території) (надалі - управління), розташованим за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до законодавства України, а замовник зобов`язується оплачувати управителю послугу з управління будинком та прибудинкової території, згідно вимог діючого законодавства України та умовами цього Договору.

Згідно п. 2.1. договору, сторони погодились, що за надані Управителем послуги Замовник щомісяця здійснює оплату згідно додатку 1 до договору в розмірі 3,74 грн. за 1 кв.м. загальної площі нежитлового приміщення. Розмір щомісячної плати за надані послуги з управління будинком на дату укладення цього договору становить 234,50 грн. в т.ч. ПДВ.

У зв`язку із неналежним виконанням фізичною особою ОСОБА_1 умов вказаного договору, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком за договором № 1293/Д від 06.02.2020 за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у розмірі 4 447,50 грн. та витрати понесені заявником на сплату судового збору у розмірі 210,20 грн.

Розглянувши вказану заяву господарський суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

У ч. 3 ст. 147 ГПК України передбачено, що заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців).

У поданій заяві про видачу судового наказу боржником зазначено громадянина України фізичну особу ОСОБА_1 . У прохальній частині заяви заявник також просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що договір № 1293/Д від 06.02.2020, на який заявник посилається як на підставу виникнення грошової заборгованості, споживачем по вказаному договору також виступає фізична особа ОСОБА_1 .

Крім того, Акт звіряння взаємних розрахунків за листопад 2017 - вересень 2020 також виставлений саме фізичній особі ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 6 договору № 1293/Д від 06.02.2020 «Реквізити сторін», замовником зазначено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ). Зазначений ІПН НОМЕР_1 міститься також на титульній сторінці заяви про видачу судового наказу.

Проте, договір на який посилається заявник укладений з ОСОБА_1 не як з фізичною особою-підприємцем. Сам по собі факт реєстрації ОСОБА_1 у якості фізичної особи-підприємця не свідчить про те, що усі укладені з нею угоди стосуються її діяльності як фізичної особи-підприємця. Належних та допустимих доказів зворотного суду не надано.

Отже, враховуючи, що нормами Господарського процесуального кодексу України передбачено, що боржником у наказному провадженні можуть бути саме фізичні особи-підприємці, а не фізичні особи, подана заява про видачу судового наказу не відноситься до суб`єктної юрисдикції господарського суду, отже суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради № 2390/01-10 від 08.10.2020 про видачу судового наказу.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Частиною 2 ст. 151 ГПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене суд зазначає, що до заяви Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради № 2390/01-10 від 08.10.2020 про видачу судового наказу доданий оригінал платіжного доручення № 5801 від 18.09.2020 про сплату КП «Запоріжремсервіс» ЗМР судового збору у розмірі 210 (двісті десять) грн. 20 коп., в підтвердження чого 12.10.2020 судом роздрукована виписка про зарахування судового збору до спеціалізованого фонду державного бюджету України.

Керуючись ст. 147, ст. 150, п. 4 ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком за договором № 1293/Д від 06.02.2020 за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у розмірі 4 447,50 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання.

3. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.