ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Справа № 915/799/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

розглянувши без виклику сторін

справу № 915/799/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Кріст Сістемз",

Люстодорфська дорога, 92/94, м. Одеса, 65088;

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",

вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032;

в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС",

промзона, а/с 20, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001;

про стягнення основного боргу за договором від 27.11.2019 № 53-123-01-19-05966 на постачання товару, штрафу, 3 % річних та суми, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а всього грошових коштів у сумі 184726 грн. 49 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Дельта Кріст Сістемз" пред`явлено позов до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом") з вимогами про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 184726 грн. 49 коп., із яких: 169002 грн. 00 коп. - основний борг; 11830 грн. 14 коп. - штраф; 1694 грн. 65 коп. - 3 % річних; 2199 грн. 70 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, з посиланням на неналежне виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" зобов`язань за укладеним з позивачем договором від 27.11.2019 № 53-123-01-19-05966 на постачання товару, а саме, зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленої теплової енергії, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, а на суми прострочень позивачем нараховано штраф, в порядку ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, а також здійснені нарахування у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" також просить суд про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою від 16.06.2020 відкрито провадження в даній справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України, - п?ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням змін, з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

У зв?язку з викладеними обставинами прийнято Закон України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", у відповідності до якого, зокрема, розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України з 02.04.2020 доповнено пунктом 4 наступного змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов?язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

В подальшому у відповідності до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 17.07.2020), визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов?язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, усі процесуальні строки, продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, закінчилися через 20 днів після набрання чинності цим Законом ? тобто з 07.08.2020.

ДП "НАЕК "Енергоатом" у відзиві від 02.07.2020 вих. № 32/225 на позовну заяву позовні вимоги не визнало.

Так, відповідач зазначає, що, на його думку:

1) ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" невірно визначено строки поставки товару за договором;

2) нарахований позивачем штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості не підлягає стягненню з відповідача з огляду на те, що умови укладеного між сторонами не містять відповідальності у вигляді пені та штрафу за прострочення оплати поставленого позивачем товару, тобто за порушення грошового зобов`язання;

Крім того, відповідач стверджує, що запроваджений на території України карантин включено до форс-мажорних обставин

У відповіді на відзив від 13.07.2020, позивач зазначає, що доводи відповідача про звільнення від відповідальності виконання умов договору у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин є безпідставними та необґрунтованими; а також, що строки виконання зобов`язань передбачені умови договору.

У запереченні на відповідь на відзив від 21.07.2020 вих. № 32/250, відповідач заперечує проти викладених позивачем тверджень у відповіді на відзив, щодо задоволення позовних вимог та не визнає позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір 27.11.2019 № 53-123-01-19-05966 на постачання товару (далі - договір), у відповідності до умов якого ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" (постачальник) зобов`язався передати ДП "НАЕК "Енергоатом" (покупцю), а покупець прийняв на себе зобов`язання та сплатити товар - код CPV 42990000-2 по ДК 021:2015 - Машини спеціального призначення різні (Пилосос промисловий, машина підлогомийна), у кількості, асортименті і цінами, зазначеним специфікації № 1 (додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору; рік виготовлення товару - не раніше 2018 року; місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ (п.п. 1.1, 1.3 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору, загальна вартість товару є твердою та складає разом: 140835 грн. без ПДВ; крім того ПДВ 20 %: 28167 грн.; всього з ПДВ: 169002 грн.

За даним договором оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 (додаток до договору № 1) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору; пеня за несвоєчасну оплату не нараховується (п.п. 2.2 договору).

Постачання здійснюється на протязі 30 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.11.19 р. на умовах DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП "Складське господарство", відповідно до Правил Інкотермс-2010 (п. 3.1 договору).

Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3 договору).

У відповідності до п.п. 7.2-7.3 договору, форм-мажорні обставини визнаються тільки у випадку їх виникнення в період терміну дії даного договору. Про настання і припинення форс-мажорних обставин кожна сторона зобов`язана інформувати іншу сторону протягом 10 днів; настання форс-мажорних обставин засвідчується сертифікатом органів, у компетенцію яких входять повноваження видавати сертифікати, що підтверджують настання подій непереборної сили. Недотримання терміну повідомлення про настання і припинення форс-мажорних обставин позбавляє відповідну сторону можливості посилатися на них як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Сторонами погоджено, що договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печатками та закінчується 31.12.2020 (п.п. 12.1-12.2 договору).

На виконання умов договору ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" поставлено відповідачу товар згідно видаткових накладних від 02.12.2019 № 574 на суму 169002 грн. з ПДВ та від 02.12.2019 № Р574 на суму 169002 грн. з ПДВ.

Позивачем у зв`язку з неоплатою ДП "НАЕК "Енергоатом" поставленого товару направлено останньому претензію від 28.02.2020 вих. № 28/02 щодо сплати заборгованості за поставлений товар у сумі 169002 грн.

ДП "НАЕК "Енергоатом" у відповіді від 10.03.2020 № 07/4386 на претензію визнало існування заборгованість за договором та повідомило про здійснення всіх необхідний заходів для погашення заборгованості в найкоротший термін.

За твердженнями позивача, заборгованість у сумі 169002 грн. відповідачем не оплачена й досі. Викладені обставини є підставою звернення ДП "НАЕК "Енергоатом" до суду з позовом у даній справі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов?язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов?язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 ГК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов?язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов?язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Щодо тверджень відповідача про невірне визначення ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" строків поставки товару за договором, суд зазначає, що умовами укладеного між сторонами договору визначено дату постачання. Відповідно до наявною відмітки про прийняття товару на видатковій накладній, датою постачання є 02.12.2019.

Ураховуючи викладене, та що умовами укладеного між сторонами договору поставки встановлено строк оплати поставленого товару (45 робочих днів після постачання товару), суд визнає, що позивачем доведено прострочення ДП "НАЕК "Енергоатом" договірних зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворився основний борг у сумі 169002 грн., а тому вимога про стягнення цієї суми є обґрунтованою.

Щодо заявлених позивачем вимог до стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" нарахувань у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до такого.

Цивільним законодавством визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Посилання відповідача у відзиві на форс-мажорні обставини, суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів, як то вимагає ст. 74 ГПК України, визначених договором чи передбачених чинним законодавством на підтвердження настання форс-мажорних обставин.

Суд визнає, що ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" обґрунтовано на прострочені суми оплати поставленого товару здійснено нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, і погоджується з поданими позивачем розрахунками 3 % річних у загальній сумі 1694 грн. 65 коп. та інфляційних витрат у сумі 2199 грн. 70 коп., а тому указані суми нарахувань належить стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом".

Щодо вимог ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" штрафу, суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 231 ГПК України встановлено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

З аналізу положень ст. 231 ГК України вбачається, що нею передбачено можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, що мають імперативний характер (тобто, їх розмір не може бути змінений за згодою сторін та не залежить від їх волевиявлення), а також можливість законодавчого встановлення щодо окремих видів зобов`язань штрафних санкцій, розмір яких може бути змінений сторонами за умовами договору.

Так, ч. 2 ст. 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором. Частина 3 цієї статті передбачає можливість законодавчого встановлення розміру штрафних санкцій і за інші види правопорушень у окремих видах господарських зобов`язань, перелічених у ч. 2 ст. 231 ГК України.

В п. 2.2. постанови Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" зазначено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом 2 частини 2 статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Аналогічну правову позицію наведено також у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 904/1858/16 та від 20.05.2020 у справі № 905/2466/16.

Оскільки положення ч. 2 ст. 231 цього Кодексу стосуються випадків порушення негрошового зобов`язання, натомість у цьому позові йдеться про порушення зобов`язання з оплати вартості поставленого товару, яке за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу 7 % в сумі 11830 грн. 14 коп. задоволенню не підлягають.

Ураховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягають: основний борг у сумі 169002 грн., 3 % річних у сумі 1694 грн. 65 коп. та інфляційні втрати 2199 грн. 70 коп., а загалом грошові кошти в сумі 172896 грн. 35 коп.

Отже, позовні вимоги ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" оплачено даний позов судовим збором згідно платіжного доручення від 10.06.2020 № 3888 на суму 2770 грн. 90 коп.

Така ціна позову, у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", має бути оплачена судовим збором у сумі 2593 грн. 45 коп. (172896 грн. 35 коп. * 1,5%), а тому указану суму судового збору належить відшкодувати за рахунок відповідача.

Щодо вимог позивача про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" грошових коштів на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги в сумі 22177 грн., суд приходить до такого.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України). Витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Позивачем на підтвердження понесення судових витрат у вищевказаній сумі подано суду: 1) договір від 27.05.2020 про надання правової, укладений ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" з адвокатом Роман В.С., згідно якого адвокат прийняв на себе зобов`язання представляти інтереси позивача у господарському суді першої інстанції на території м. Миколаїв з метою захисту його прав та законних інтересів шляхом введення судового процесу в господарському суді; правова позиція на момент підписання зазначеного договору: між ТОВ "Дельта Кріст Сістемз" та ДП "НАЕК "Енергоатом" було укладено договір постачання товару від 27.11.2019 № 53-123-01-19-05966; а за надання указаної вище правової допомоги позивач зобов`язався сплатити адвокату винагороду в розмірі, визначеному в договорі, зокрема, за ведення судового процесу в господарському суді першої інстанції - 16142 грн.; 2) акт від 09.06.2020 № 1 надання послуг; 3) платіжне доручення від 03.06.2020 № 3868 на суму 16142 грн., згідно якого позивачем оплачено послуги адвоката.

Суд визнає, що позивачем доведене понесення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16142 грн., а тому цю суму належить стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом".

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236- 238 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Кріст Сістемз" задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, в особі відокремленого підрозділу "Южно - Українська АЕС", промзона, а/с 20, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001, ідентифікаційний код 20915546, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Кріст Сістемз", Люстодорфська дорога, 92/94, м. Одеса, 65088, ідентифікаційний код 35502566, грошові кошти у загальній сумі 172896 (сто сімдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто шість) грн. 35 коп., із яких: 169002 (сто шістдесят дев`ять тисяч дві) грн. - основний борг, 1694 (одна тисяча шістсот дев`яносто чотири) грн. 65 коп. - 3 % річних, 2199 (дві тисячі сто дев`яносто дев`ять) грн. 70 коп. - інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 2593 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн. 45 коп. та грошові кошти в сумі 16142 (шістнадцять тисяч сто сорок дві) грн. на відшкодування витрат з оплати професійної правничої допомоги.

3. У задоволені решти вимог відмовити.

4. Копії даного рішення направити учасникам справи на адреси, зазначені у вступній частині рішення.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль.