номер провадження справи 26/22/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 Справа № 908/2609/17 (914/119/19)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дулібяник твіт компані Братто, с. Старий Кропивник, Дрогобицький район, Львівська область

до відповідачів 1/ Державний реєстратор Бориславської міської ради Раєва Яніна Євгенівна, м. Борислав, Львівська область

2/ Дрогобицька районна державна адміністрація, м. Дрогобич, Львівська область

3/ Публічне акціонерне товариство Дрогобицький завод автомобільних кранів, м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій державного реєстратора та визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора

в межах справи № 908/2609/17

про банкрутство - Публічного акціонерного товариства Дрогобицький завод автомобільних кранів, м. Запоріжжя

Кредитори: 1/ ПП "Лазурний берег", 2/ Центральне об`єднане УПФУ, 3/ ПрАТ "Українська гірничо-металургійна компанія", 4/ Львівський міський центр зайнятості", 5/ ПрАТ "Львівобленерго", 6/ ОСОБА_1 , 7/ Управління ВД ФСС України у Запорізькій області, 8/ ГУ ДФС у Львівській області, 9/ ГУ ДФС у Запорізькій області, 10/ ПрАТ "Юнікон", 11/ Залізняк В.А.

Представники сторін:

Від позивача не з`явився

Від відповідачів 1 не з`явився

2 ОСОБА_2

3 ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.07.2020 прийнято справу № 914/119/19 до розгляду в межах справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», м. Запоріжжя, відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Вирішено розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства. Підготовче засідання призначено на 20.08.2020р. о 10-00.

Ухвалою від 20.08.2020 підготовче засідання відкладено на 17.09.2020 о 10-30.

У підготовчому засіданні 17.09.2020. судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, закрито підготовче провадження у справі №908/2609/17 (914/119/19) з розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дулібяник твіт компані «Братто» про визнання протиправними дій державного реєстратора та визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, та призначено справу до розгляду по суті на 01.10.2020. о 14-00 год.

Судове засідання проводилось в режимі відеоконференції.

У судовому засіданнні 01.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 26.12.2017 державним реєстратором Бориславської міської ради Раєвою Я.Є. проведено державну реєстрацію права власності за Публічним акціонерним товариством «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на нерухоме майно: земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:000:0210, загальною площею 0,0746 га та кадастровий номер :05:000:0209, загальною площею 3,5097 га.

Зазначає, що державну реєстрацію земельних ділянок проведено відповідачем-1 державним реєстратором Бориславської міської ради Раєвою Я.Є. незаконно, оскільки державний реєстратор не перевірила порядок виконання договору купівлі-продажу земельних ділянок третьою особою Публічним акціонерним товариством «Дрогобицький завод автомобільних кранів»; не перевірила і не взяла до уваги той факт, що заборгованість за договором купівлі-продажу земельних ділянок погашено не покупцем, а іншою особою ФОП Ковальовим В.В.; не перевірено проведення саме покупцем повної оплати, в тому числі інфляційних витрат, та наявність державного акту на земельні ділянки; не перевірено наявності на земельних ділянках нерухомого майна та суб`єкта права власності на це нерухоме майно.

Як вказує Позивач, відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та Дрогобицькою районною державною адміністрацією від 11.11.2009, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І. за № 4704, на підставі якого відповідачем-1 здійснено державну реєстрацію права власності, земельні ділянки продавались для підприємницької діяльності, для обслуговування дитячого оздоровчого табору «Карпати». На думку Позивача, оскільки на момент прийняття державним реєстратором спірних рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від 24.06.2017 прийнято рішення про припинення діяльності товариства та його ліквідації, а наказом голови ліквідаційної комісії ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від 20.09.2017 закрито відокремлений підрозділ товариства позаміський дитячий табір оздоровлення та відпочинку «Карпати», то держаний реєстратор не мав підстав для здійснення державної реєстрації права власності третьої особи ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на вказані земельні ділянки.

На думку позивача, оскільки ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на момент звернення до державного реєстратора жодної діяльності, передбаченої ст. ст. 50, 51 ЗК України не здійснювало, державний реєстратор не мав права реєструвати право власності на дані земельні ділянки, оскільки це порушує цільове призначення вказаних земельних ділянок.

Позивач вважає, що оспорювані рішення державного реєстратора порушують його право власності на спірні земельні ділянки, та зазначає, що він є власником розташованих на вказаних земельних ділянках об`єктів нерухомого майна будівель позаміського дитячого табору оздоровлення та відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Рибник, вул. Надгірна, 45, які у 2014 році придбані ОСОБА_4 , а в подальшому згідно з рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» від 15.06.2017 ОСОБА_4 прийнято до складу учасників товариства і ним внесено зазначене нерухоме майно до статутного капіталу Позивача.

Позивач вважає, що до нього з огляду на приписи ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України перейшло право власності на спірні земельні ділянки, а державний реєстратор цієї обставини не перевірила і вчинила протиправні дії щодо прийняття рішень за індексними номерами 38969018, 38967095 від 26.12.2017, згідно з якими зареєструвала право власності на вказані земельні ділянки за третьою особою ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

В обґрунтування свого позову посилається на положення ст. ст. 520, 528 ЦК України, згідно з якими, на думку Позивача, виконання зобов`язання з оплати вартості земельних ділянок мав здійснити особисто покупець як боржник у цьому зобов`язанні, оскільки кредитор не давав згоди на виконання зобов`язання іншою особою. Також Позивач посилається на приписи ч. 1 ст. 377 ЦК України, а також ст. 120 ЗК України, згідно з якими до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Позивач вважає, що при переході до нього права власності на об`єкти нерухомого майна комплекс будівель та споруд позаміського дитячого табору оздоровлення та відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 до позивача перейшло право власності на земельні ділянки площею 3,5097 га та 0,0746 га за цією ж адресою.

Відповідач 1 Державний реєстратор Бориславської міської ради Львівської Раєва Яніна Євгеніївна надала відзив на позовну заяви, за змістом якого вона вказує, що державну реєстрацію права власності ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:000:0210, загальною площею 0,0746 га та кадастровий номер :05:000:0209, загальною площею 3,5097 га здійснено нею у відповідності до вимог законодавства, що діяло на момент такої державної реєстрації. Третьою особою ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» для державної реєстрації подано всі необхідні передбачені законом документи, а саме: договір купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення від 11.11.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І., за реєстровим номером 404; акт звірки взаємних розрахунків від 12.12.2017, складений ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», Дрогобицькою районною державною адміністрацією та Рибницькою сільською радою; платіжне доручення № від 22.12.2017 про сплату залишку заборгованості за договором купівлі-продажу від 11.11.2009; довідки про зміну кадастрових номерів земельних ділянок (за результатами інвентаризації).

Відповідач - 1 зазначає, що при здійсненні державної реєстрації права власності, прийнятті державним реєстратором спірних рішень про державну реєстрацію не було порушено жодних норм чинного законодавства. З набранням чинності з 01.01.2013 р. Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів, а тому посилання позивача на відсутність державного акту не заслуговує на увагу.

Згідно п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Державному реєстратору такі документи були надані заявником в повному обсязі, а відтак не було жодної підстави для відмови у проведенні державної реєстрації, передбачених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також відповідач-1 зазначає, що позивач ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» звертався до Міністерства юстиції України зі скаргами на спірні рішення державного реєстратора, в задоволенні яких наказами Міністерства юстиції № 820/7 та № 823/3 від 16.03.2018 р. відмовлено. Отже, законність дій та рішень державного реєстратора перевірялась у встановленому законодавством порядку Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на підставі висновку якої від 12.03.2018 Міністерство юстиції України видало зазначені накази. Копії наказів Міністерства юстиції України № 820/7 та № 823/3 від 16.03.2018 р. надані відповідачем-1 до матеріалів справи.

Позивачем ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» надано відповідь на відзив відповідача-1, в якій він додатково до відомостей, наведених у позовній заяві, зазначає, що державний реєстратор не переконався у тому, що оплату по договору (залишок оплати в сумі 540 885,68 грн.) здійснено саме покупцем, а тому здійснив державну реєстрацію права власності ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» незаконно. Також у відповіді на відзив позивач посилається на лист Рибницької сільської ради від 26.01.2018 № 12, адресований Дрогобицькій районній державній адміністрації, згідно якого Рибницька сільська рада повідомляє, що відповідно до виписки по рахунку Дрогобицького УДКСУ від 26.12.2017 відбулось поступлення коштів від ФОП Ковальов В.В. 22.12.2017 в сумі 540 885,68 грн. При цьому позивач вважає, що оскільки в акті звірки від 12.12.2017, підписаного ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», Дрогобицькою районною державною адміністрацією, Рибницькою сільською радою відсутній підпис як сторони ФОП Ковальова В.В., хоча і чітко зазначена сума, яку ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» заборгував за договором купівлі-продажу (540 885,68 грн.), то державний реєстратор порушила законодавство і неправомірно провела державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, не перевіривши, від кого саме надійшли кошти.

Позивач також вказує, що Дрогобицька районна державна адміністрація не визнає проплату ФОП Ковальовим В.В. за ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» у зв`язку з тим, що дана проплата суперечить умовам договору купівлі-продажу, і навіть подавала позов до господарського суду Львівської області про розірвання договору купівлі-продажу земельних ділянок, належним ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (справа № 914/796/18). Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.05.2018 р. позов Дрогобицької районної державної адміністрації залишено без розгляду, через не усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення третьої особи ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» по суті позовних вимог, в яких вказується, що у позивача ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» відсутні підстави для звернення з позовом, його права оспорюваними рішеннями державного реєстратора не порушені, державна реєстрація права власності ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на земельні ділянки проведена у відповідності до вимог закону, на підставі належного правовстановлювального документа договору купівлі-продажу від 11.11.2009 р. Та обставина, що залишок заборгованості за договором купівлі-продажу оплачено не ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», а іншою особою, не перешкоджала здійсненню державної реєстрації, адже заміна сторони у зобов`язанні не відбулась, а згідно із ст. 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає висновок виконати зобов`язання особисто. Оскільки ні договір купівлі-продажу від 11.11.2009, ні будь-які акти чинного цивільного законодавства не передбачають, що зобов`язання покупця за договором купівлі-продажу по оплаті носять особистий характер, сплата коштів іншою особою за боржника свідчить про те, зобов`язання виконане належним чином, оплата за земельні ділянки проведена повністю, а значить державна реєстрація права власності третьої особи на вказані земельні ділянки проведена правомірно.

Оцінивши надані докази, наведені обґрунтування сторін, проаналізувавши діюче законодавство, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

11.11.2019 року між Дрогобицькою районною державною адміністрацією та Відкритим акціонерним товариством «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (ідентифікаційний код 00240158), правонаступником якого є ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»,укладений договір купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І., зареєстрований в реєстрі за номером 404. Відповідно до умов договору купівлі-продажу продавець на підставі розпорядження голови Дрогобицької районної державної адміністрації від 28.08.2009 за № 383 передає за плату, а покупець приймає у власність і оплачує земельні ділянки несільськогосподарського призначення, які знаходяться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с.Рибник, вул.Надгірна,45 (за межами населеного пункту), площею 3,5097 га та 0,0746 га, далі Земельні ділянки.

Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу визначено, що загальна ціна земельних ділянок за цим договором становить 1 448 329,00 грн., без урахування ПДВ. Також умовами договору передбачено, що ціна земельних ділянок має бути сплачена покупцем до 10 грудня 2010 року шляхом безготівкового перерахування необхідних до сплати сум на рахунок Рибницької сільської ради згідно її платіжних реквізитів.

У відповідності до пункту 6.1 договору обов`язок продавця передати земельні ділянки покупцю вважається виконаним і право власності на земельні ділянки переходить до покупця після повної сплати вартості даних земельних ділянок відповідно до Розділу 2 цього Договору, одержання покупцем державного акта на право власності на землю (реєстрації договору в Управління Держкомзему у Дрогобицькому районі).

13.12.2012 року до Договору сторонами був укладений договір про внесення змін та доповнень, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 680, відповідно до якого був встановлений графік погашення боргу за оплату Земельних ділянок. Всі інші умови договору купівлі-продажу земельних ділянок від 11.11.2009 залишились без змін.

Згідно з пунктом 4.1 договору сторони домовились, що у випадку невиконання покупцем умов цього договору продавець має право вимагати виконання покупцем своїх обов`язків належним чином, а також відшкодування збитків, завданих невиконання або неналежним виконанням, або має право розірвати договір у встановленому порядку і вимагати збитків, спричинених його невиконанням.

Сторони також домовились, що цей договір не може бути розірваний в односторонньому порядку (п. 9.3 договору), у разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду або господарського суду.

Станом на грудень 2017 року договір купівлі-продажу був чинним, недійсним не визнавався, сторони договору до суду з позовом про розірвання договору не звертались.

Рішення суду або господарського суду про розірвання договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І., зареєстрованого в реєстрі за номером 404, суду не надано ні позивачем, ні іншими учасниками розгляду суду. Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.05.2018 р. у справі № 914/796/18 позов Дрогобицької районної державної адміністрації до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» про розірвання договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліків позовної заяви.

12.12.2017 року третьою особою ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», Рибницькою сільською радою та відповідачем-2 Дрогобицькою районною державною адміністрацією складений Акт звірки взаємних розрахунків по Договору купівлі-продажу земельних ділянок від 11.11.2009 року, укладеного між ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та Дрогобицькою райдержадміністрацією на користь Рибницької сільської ради. Актом встановлено, що залишок станом на 12.12.2017 року складає 540 885,68 грн. (п`ятсот сорок тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 68 коп.) на користь Рибницької сільської ради.

Акт підписали: від ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» - голова ліквідаційної комісії Букрєєв І.І., головний бухгалтер ОСОБА_5 ,від Рибницької сільської ради сільський голова Паращак Я.Г., бухгалтер ОСОБА_6 , від Дрогобицької райдержадміністрації голова райдержадміністрації Шутко В.А., начальник відділу фінансово-господарського забезпечення апарату райдержадміністрації Шпек Л.Є.

22.12.2017 платіжним дорученням № ФОП Ковальов В.В. сплатив на рахунок 0145 в ГУ ДКСУ у Львівській області у м. Львів, МФО 825014, одержувач Державний бюджет, грошові кошти в сумі 540 885,68 грн. з призначенням платежу «оплата за ПАТ «ДЗАК» (код 00240158) за земельні ділянки згідно Договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення 11.11.2009 р. № 404 та Акту звірки від 12.12.2017 р. Без ПДВ».

Відповідно до статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог кодексу інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Суб`єктами виконання зобов`язання є сторони кредитор і боржник. За загальним правилом зобов`язання повинно бути виконане боржником кредиторові, але за змістом ст. 528 ЦК України боржник може покласти виконання обов`язку на іншу особу, і кредитор зобов`язаний прийняти таке виконання, якщо інше не передбачено договором між сторонами або не випливає із суті зобов`язання. В окремих випадках характер і якість виконання певних зобов`язань залежить від особистих властивостей боржника. В деяких випадках особисте виконання зобов`язання безпосередньо випливає з вимог закону. Так, зокрема, повірений за договором доручення повинен виконати дане йому доручення особисто. Він може передати виконання доручення іншій особі, якщо це передбачено договором або якщо повіреного до цього змусили обставинами з метою охорони інтересів довірителя. За таких обставин неодмінною умовою належного виконання зобов`язання визнається виконання його особисто боржником. Зобов`язання щодо здійснення оплати за договором купівлі-продажу не носить такого особистого характеру, виконання зобов`язання особисто боржником не впливає ні на характер, ні на якість виконання зобов`язання. Для кредитора не має значення отримує він гроші або інше майно безпосередньо від боржника чи від будь-якої іншої особи, яка діє за його дорученням.

Отже, за договором купівлі-продажу боржник може покласти виконання обов`язку, який лежить на ньому, на третю особу (передоручення зобов`язання), а відтак сплата коштів іншою особою, ніж зазначено в договорі за відсутності ознак заміни сторони у зобов`язанні, є належним виконання зобов`язання і кредитор повинен прийняти таке виконання. Доказів того, що кредитор у зобов`язанні (продавець за договором купівлі-продажу земельних ділянок від 11.11.2009 Дрогобицька районна державна адміністрація) відмовився від прийняття коштів в сумі 540 885,68 грн., сплачених на користь Рибницької сільської ради ФОП Ковальовим В.В. за ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», або повернув ці кошти платнику суду не надано.

Листом Рибницької сільської ради від 26.01.2018 № 12, адресованим Дрогобицькій районній державній адміністрації, Рибницька сільська рада підтверджує, що відповідно до виписки по рахунку Дрогобицького УДКСУ від 26.12.2017 відбулось надходження коштів від ФОП Ковальов В.В. 22.12.2017 в сумі 540 885,68 грн.

26.12.2017 третя особа ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» звернулось до державного реєстратора Бориславської міської ради Львівської області з заявою про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме земельні ділянки (кадастровий номер :05:000:0210, загальною площею 0,0746 га та кадастровий номер :05:000:0209, загальною площею 3,5097), що знаходяться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Рибник, вулиця Надгірна, 45.

Разом із заявою ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» було подано правовстановлюючі документи на земельні ділянки, а саме:

- договір купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення від 11.11.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лаганяк Т.І., за реєстровим номером 404;

- акт звірки взаємних розрахунків від 12.12.2017, складений ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», Дрогобицькою районною державною адміністрацією та Рибницькою сільською радою;

- платіжне доручення № від 22.12.2017 про сплату залишку заборгованості за договором купівлі-продажу від 11.11.2009;

- довідки про зміну кадастрових номерів земельних ділянок (за результатами інвентаризації).

У відповідності до п. 6.1 договору право власності на земельні ділянки переходить до покупця після повної сплати вартості даних земельних ділянок та одержання покупцем державного акту на земельні ділянки.

З набранням чинності з 01.01.2013 р. Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів, а тому державний акт покупцеві не повинен був видаватись, оскільки видача таких документів скасована у зв`язку із вищезазначеними змінами до законодавства.

З 01.01.2013 набули чинності Закони України «Про Державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанова Кабінету Міністрів України від 17.01.2012 р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». З набранням чинності 01.01.2013 р. зазначених актів законодавства втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 р. № 1021, на підставі якого раніше здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельних ділянок.

Починаючи з 01.01.2013 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів.

Згідно п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Державному реєстратору такі документи були надані заявником в повному обсязі, а відтак не було жодної підстави для відмови у проведенні державної реєстрації, передбачених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З акту звірки взаємних розрахунків від 12.12.2017 р., складеного Дрогобицькою державною адміністрацією, Рибницькою сільською радою та ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» державним реєстратором встановлено розмір заборгованості за договором станом на 12.12.2017 р., а з платіжного доручення № від 22.12.2017 р. встановлено факт оплати суми заборгованості за вказаним договором в повному розмірі 540 885,68 грн.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає реєстрації. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (частина перша статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав.

Знаходження на земельній ділянці, щодо якої заявлено про державну реєстрацію речового права, іншого нерухомого майна і належність такого нерухомого майна іншій особі, ніж заявник, не належить до підстав відмови у державній реєстрації прав. Перевірка наявності чи відсутності на земельній ділянці, щодо якої заявлено про державну реєстрацію речового права, іншого нерухомого майна, не входить до повноважень державного реєстратора під час розгляду заяв про державну реєстрацію речових прав прав власності на земельну ділянку. Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний реєстратор Бориславської міської ради Львівської області Раєва Я.Є., перевіривши подану третьою особою заяву про реєстрацію речових прав (права власності на земельні ділянки) і додані до цієї заяви документи, підстав для відмови у державній реєстрації прав не знайшла, а відтак прийняла правомірні рішення про державну реєстрацію від 26.12.2017 р. за індексними номерами 38969018, 38967095.

У силу приписів статті 37 цього Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» скористалось своїм право на оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації і подало відповідні скарги від 01.02.2018 № 07.01 та від 01.02.2018 № 08.01 до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації. Наказами Міністерства юстиції України від 16.03.2018 № 820/7 та № 823/7, виданими на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 12.03.2018, у задоволенні скарг ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» відмовлено, оскільки такі скарги подані особою, яка не підтвердила факт порушення її прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16).

Навіть якщо спірна земельна ділянка має кадастровий номер, визначену площу, однак будь-яке право на неї (власності, користування тощо) не зареєстровано, то до нового власника будівель, споруд, розташованих на такій земельній ділянці, не переходить право власності, користування земельною ділянкою.

З набуттям особою права власності на комплекс будівель та споруд, які розташовані на спірних земельних ділянках, до нього, як до нового власника цього нерухомого майна, в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України, не перейшло право власності на спірні земельні ділянки, так як продавець (відчужувач) на момент укладення договору купівлі - продажу не мав права власності на цю земельну ділянку (постанова Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 127/10011/18).

27.06.2017 р. за ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна будівлі позаміського дитячого табору оздоровлення та відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 (підстава: державна реєстрація права власності від 27.06.2017, індексний номер витягу 90628612, номер об`єкта в РПВН: 5699331). Право власності на вказані об`єкти нерухомого майна виникло у ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» в результаті внесення цього майна до статутного капіталу товариства його учасником ОСОБА_4 , якого прийнято до складу учасників товариства згідно з рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» від 15.06.2017.

В свою чергу ОСОБА_4 придбав будівлі позаміського дитячого табору оздоровлення та відпочинку «Карпати», за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Рибник, вул. Надгірна, 45, на електронних торгах з реалізації майна боржника ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» в ході виконавчого провадження (протокол проведення електронних торгів № 1513 від 13.08.2014, свідоцтво про власності на майно реєстр. № 831 від 15.10.2014).

Станом на 15.10.2014, коли право власності на будівлі, розташовані за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Рибник, вул. Надгірна, 45, перейшло до від ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» до ОСОБА_4 , право власності на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:000:0210, загальною площею 0,0746 га та кадастровий номер :05:000:0209, загальною площею 3,5097 га, не було зареєстроване за попереднім власником нерухомого майна ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

Станом на 27.06.2017, коли право власності на будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло до від ОСОБА_4 до ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто», право власності на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :05:000:0210, загальною площею 0,0746 га та кадастровий номер :05:000:0209, загальною площею 3,5097 га, не було зареєстроване за попереднім власником нерухомого майна ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач ТОВ «Дулібяник твіт компані «Братто» не набув права власності на спірні земельні ділянки внаслідок придбання нерухомого майна, яке розташоване на спірних земельних ділянках, а відтак оспорювані рішення державного реєстратора Бориславської міської ради від 26.12.2017 р., якими право власності на земельні ділянки зареєстровано за ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», не порушує прав чи законних інтересів позивача, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у позові повністю.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати за позовом покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутств, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2020р.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.