РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/11678/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.С.К.» (10008, Житомирська обл., вул. Житній базар,8, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ЛІБРЕЙЛ» (01010, м. Київ, пров. Бутишева, 10, )

про стягнення грошових коштів

Представники сторін:

від позивача - Якухно О.М.;

від відповідача - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07 серпня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.С.К.» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 05.08.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ЛІБРЕЙЛ» (відповідач) про стягнення збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань, зокрема, відповідачем не було вчасно зареєстровано податкові накладні в порушення умов договору, внаслідок чого позивач зазнав збитків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом представників сторін, судове засідання по справі призначено на 09.09.2020 року.

В судовому засіданні 09.09.2020 року було оголошено перерву на 23.09.2020 року.

В судове засідання 23.09.2020 року з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 10.08.2020, ухвала від 09.09.2020 року були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01010, м. Київ, пров. Бутишева, 10.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №467 із відміткою про повернення у зв`язку із наявністю обставин, що не дали змоги вручити поштове відправлення.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.08.2020, ухвалою від 09.09.2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, чи електронною поштою відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК ЛІБРЕЙЛ» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Б.С.К. Україна» (Клієнт) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 161018-ТЕО.

Матеріали справи містять докази того, що ТОВ «Б.С.К. Україна» виконало умови договору, сплативши за отримані у жовтні 2018 року послуги 1 747 326 грн., що підтверджується актом надання послуг № 319 від 31 жовтня 2018 року, та платіжними дорученнями: ПД № 17 від 19.10.2018 на суму 1000000 грн.; ПД № 47 від 24.10.2018 на суму 429326 грн.; ПД № 72 від 26.10.2018 на суму 318000 грн.

Згідно з п.6.7 Договору сторони зобов`язуються виконувати вимоги чинного податкового законодавства, у тому числі зокрема щодо дотримання обміну електронними накладними з використанням електронного цифрового підпису, реєстрації таких накладних у встановлений чинним законодавством строку Єдиному реєстрі податкових накладних.

У випадку, якщо внаслідок дій чи бездіяльності однієї Сторони щодо дотримання вимог податкового законодавства України, у іншої Сторони виникне фінансовий збиток, то Сторона, через дії чи бездіяльність якої виникне такий збиток, повинна відшкодувати понесений іншою Стороною збиток протягом 3 банківських днів з дати отримання вимоги (листа, претензії, рахунку). Сторона, яка вимагає компенсації збитку має документально довести факт та підстави його виникнення.

Реєстрація податкових накладних, поданих відповідачем контролюючому органу, за жовтень 2018 року була зупинена, що підтверджується роздруківками квитанцій.

Як вбачається із рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14 грудня 2018 року за №№ 1025565/410681112, 1025556/41068112, 1025548/410681 12 Товариству з обмеженою відповідальністю «ТК ЛІБРЕЙЛ» відмовлено у реєстрації податкових накладних №66 від 19.10.2018 року, № 97 від 24.10.2018, № 103 від 26.10.2018 року у зв`язку із ненаданням платником податку первинних документів по господарських операціях та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Таким чином, виконавець послуг не виконав умови договору щодо реєстрації податкових накладних.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року по справі № 908/1568/18, обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданні внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрація податкових накладних.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж, зокрема, через 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної.

За змістом пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201,4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Позивачем вживалися заходи позасудового врегулювання спору.

В квітні 2020 року було направлено претензію щодо сплати збитків на суму 291221, 00грн. Претензія повернута за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Зазначена правова позиція висловлена об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постанові від 03 серпня 2018 року по справі № 917/877/17.

Згідно із ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідач зі свого боку відзиву на позов не надав, а також не надав доказів того, що ним були оскаржені дії контролюючого органу.

Невжиття відповідачем належних заходів по реєстрації податкових накладних призвело до порушення Виконавцем п.6.7 Договору, що свідчить про протиправну бездіяльність Товариства обмеженою відповідальністю «ТК ЛІБРЕЙЛ».

За відсутності зареєстрованих податкових накладних Товариство з обмеженою відповідальністю «Б.С.К. Україна» не змогло у встановлений законодавством спосіб отримати податковий кредит в розмірі 291 221, 00 грн., що призвело до збитків на вказану суму.

Таким чином, відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224 ГК України, ст.ст. 33, 34, 73 , 74, 86, 98, 104, 129, 165, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК ЛІБРЕЙЛ» (01010, м. Київ, пров. Бутишева, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.С.К.» (10008, Житомирська обл., вул. Житній базар,8, ) збитки у сумі 291 221, 00 грн. та 4 368, 32 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.10.2020 р.

Суддя М.В. Данилова