РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2020Справа № 910/13779/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Вегери А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна організація (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб"

про стягнення 1 441 163 783, 36 грн.,

За участю представників учасників справи:

від позивача: Лисак Т.Л. за ордером серії КВ № 373520 від 23.06.2020;

від відповідача: Нахамко В.І. за наказом № 7-к від 09.04.2020;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - Банк) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" (далі - відповідач) про стягнення 1 441 163 783, 36 грн.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.09.2020 року, обґрунтовані тим, що між зазначеним банком та відповідачем 07.12.2007 року було укладено договір про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 (далі - Договір), відповідно до умов якого означена фінансова установа зобов`язалася надати, а відповідач - прийняти та належним чином використати і повернути кредитні кошти. Проте відповідач, всупереч взятим на себе зобов`язанням, вчасно та у повному обсязі означені кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим за ним станом на 31.07.2019 року утворилась заборгованість зі сплати тіла кредиту та нарахованих процентів, а також виникли підстави для нарахування штрафних санкцій у загальному розмірі 1 441 163 783, 36 грн., з яких: 138 056 597, 22 грн. - прострочена заборгованість по гривневому кредиту станом на 31.07.2019 року; 1 399, 48 грн. - строкова заборгованість по сплаті процентів по гривневому кредиту станом на 31.07.2019 року; 70 500 653, 61 грн. - прострочена заборгованість по сплаті процентів по гривневому кредиту станом на 31.07.2019 року; 24 502 209, 23 грн. - пеня за несвоєчасне повернення гривневого кредиту, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно); 12 511 899, 18 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по гривневому кредиту, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно); 12 447 787, 98 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення сплати тіла гривневого кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 6 126 016, 70 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення сплати процентів по гривневому кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 45 144 507, 26 грн. - інфляційні втрати, нараховані за несвоєчасну сплату гривневого кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 23 046 025, 33 грн. - інфляційні втрати, нараховані за несвоєчасну сплату процентів по гривневому кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 662 274 637, 15 грн. - прострочена заборгованість по кредиту у валюті (еквівалент боргу в сумі 26 400 678, 27 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 6 806, 70 грн. - строкова заборгованість по сплаті процентів по кредиту у валюті (еквівалент боргу в сумі 271, 34 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 205 602 111, 55 грн. - прострочена заборгованість по сплаті процентів по кредиту у валюті (еквівалент боргу в сумі 8 196 048, 73 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 117 540 139, 60 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту у валюті, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 4 685 577, 91 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року), 36 487 629, 93 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у валюті, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 1 454 529, 77 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 60 542 939, 76 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення сплати тіла кредиту у валюті за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 2 413 462, 01 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 17 862 151, 60 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення сплати процентів по кредиту у валюті за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 712 050, 39 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 8 510 271, 06 грн. - договірні санкції/штрафи за порушення зобов`язань. Відтак, Акціонерне товариство "ВТБ Банк" вирішило звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/13779/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.11.2019 року.

28.10.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позов.

01.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про зобов`язання позивача направити на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами та встановлення нового строку для подання відзиву на позов.

06.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/13779/19 до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 910/8427/19.

06.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У підготовчому засіданні 06.11.2019 року клопотання відповідача від 28.10.2019 та від 01.11.2019 задоволено частково, продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов та зобов`язано позивача направити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" копії доданих до позовної заяви виписок та меморіальних ордерів. Разом із тим, підготовче засідання у даній справі відкладено на 03.12.2019 року, а розгляд клопотань про залучення до участі у справі третьої особи та зупинення провадження у справі відкладено до встановлення фактичних обставин справи.

Слід також зазначити, що у підготовчому засіданні 06.11.2019 року представниками сторін було подано клопотання про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів.

11.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано заяву № 27-19309/19 від 11.11.2019 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

28.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" від 28.11.2019 року на позовну заяву, в якому останнє просило суд відмовити в задоволенні вимог Банку з огляду на відсутність у матеріалах справи письмових заяв позичальника про видачу спірних кредитних коштів, а також зважаючи на необґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку заявлених до стягнення сум грошових коштів. Крім того, відповідач просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності до пред`явлених Банком вимог.

28.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва Банком подано копії спірних виписок та меморіальних ордерів, а також письмові заперечення проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

28.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 28.11.2019 року, в якому останній просив суд призначити у даній справі судову економічну експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року строк проведення підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів. Крім того, вказаною ухвалою до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено Державну організацію (установу, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Фонд), зобов`язано позивача у строк не пізніше 06.12.2019 року направити третій особі копію позовної заяви та доданих до неї документів, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору та відкладено підготовче засідання на 18.12.2019 року. Разом із тим, вирішення клопотань про зупинення провадження у справі та про призначення судової експертизи відкладено до встановлення фактичних обставин справи.

12.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Фонду № 27-20933/19 від 11.12.2019, в яких останній зазначив про обґрунтованість позовних вимог Банку та наявність правових підстав для їх задоволення.

12.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь Банку від 09.12.2019 року на відзив на позовну заяву, в якій останній навів доводи та міркування на спростування викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечень проти позову.

17.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Банку від 17.12.2019 року проти задоволення поданого відповідачем клопотання про призначення у даній справі судової експертизи.

Крім того, 17.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Банку від 17.12.2019 року про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу третьої особи, а також заяв відповідача про надання кредитних траншів за Договором.

18.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 17.12.2019 року на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких останній навів аргументи на спростування викладених у позові Банку та відповіді на відзив обставин, а також просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності до пред`явлених у даній справі вимог.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.12.2019 року підготовче засідання відкладено на 24.12.2019 року.

20.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 20.12.2019 року, в якому останній просив суд витребувати у Банку належним чином засвідчені копії всіх направлених на адресу відповідача листів, що стосуються правовідносин за укладеним між ними Договором.

Також 20.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 20.12.2019 року проти клопотання позивача від 17.12.2019 року про долучення доказів до матеріалів справи.

Того ж дня через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення відповідача від 20.12.2019 року щодо призначення у даній справі судової експертизи.

21.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи № 27-21504/19 від 21.12.2019, в яких остання вказала про наявність правових підстав для задоволення пред`явлених Банком вимог.

24.12.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Банку від 21.12.2019 року щодо заперечень відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 24.12.2019 року, зважаючи на заявлені представниками сторін клопотання про розгляд справи впродовж розумних строків відповідно до положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підготовче засідання відкладено на 22.01.2020 року.

14.01.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Банку від 10.01.2020 року проти клопотання відповідача про витребування доказів, а також заперечення та додаткові пояснення від 08.01.2020 року до клопотання про призначення експертизи та відзив на заперечення щодо клопотання позивача від 17.12.2019 року про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 22.01.2020 року судом постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та заяви (заперечень) останнього проти долучення додаткових доказів до матеріалів справи. Водночас питання щодо вирішення заяв про зупинення провадження у справі та призначення судової експертизи відкладено до встановлення фактичних обставин справи; підготовче засідання відкладено на 05.02.2020 року.

04.02.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" подано заяву про здійснення процесуального правонаступництва та заміну первісного позивача - Банку на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем".

Ухвалою суду від 05.02.2020 року підготовче засідання відкладено на 25.02.2020 року та запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" про заміну сторони її правонаступником.

25.02.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи № 27-2945/20 від 25.02.2020, в яких остання вказала про наявність правових підстав для стягнення спірної суми грошових коштів на користь нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2020 року позивача у справі № 910/13779/19 - Банк замінено його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем", а підготовче засідання відкладено на 25.03.2020 року.

27.02.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Проте, згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою від 19.03.2020 господарський суд міста Києва повідомив учасників справи про те, що підготовче засідання, призначене на 25.03.2020 року, не відбудеться та зазначив, що про дату і час судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково.

20.03.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про заміну сторони у справі, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал".

20.03.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" подано заяву про заміну позивача у справі, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.2020 підготовче засідання призначено на 02.06.2020 року.

25.05.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва генеральним директором відповідача подано заяву № 200523/3 від 25.05.2020 про визнання позову, в якій останній просив суд задовольнити вказану заяву та ухвалити рішення про задоволення позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.2020 підготовче засідання відкладено на 23.06.2020 року.

05.06.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.06.2020 року позивача у справі № 910/13779/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" замінено його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал", підготовче засідання відкладено на 15.07.2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2020 підготовче засідання відкладено на 28.07.2020 року.

24.07.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано письмові пояснення у справі № 2007/241 від 24.07.2020 року, в яких останній зазначив про визнання Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" позовних вимог у даній справі, а також просив суд долучити до матеріалів справи копію рішення загальних зборів учасників відповідача, оформленого протоколом від 22.07.2020 року № 22-1/07-2020, про схвалення поданої до суду 25.05.2020 року генеральним директором відповідача заяви про визнання позову в справі № 910/13779/19.

28.07.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" (далі - позивач) від 28.07.2020 року щодо здійснених розрахунків заявлених до стягнення з відповідача сум грошових коштів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.07.2020 підготовче засідання відкладено на 15.09.2020 року.

У підготовчому засіданні 15.09.2020 року представник відповідача визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову.

У підготовчому засіданні 15.09.2020 року оголошено перерву до 29.09.2020 року.

24.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог від 24.09.2020 року, яка у підготовчому засіданні 29.09.2020 року прийнята судом до розгляду.

28.09.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли пояснення відповідача № 2009/282 від 28.09.2020, в яких останній визнав пред`явлені до нього в даній справі вимоги, з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог від 24.09.2020 року.

За приписами частин 3, 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

За змістом частин 1, 2 статті 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи не обмежений представник відповідача у повноваженнях на їх вчинення.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 року судом на виконання вищенаведених положень роз`яснено сторонам наслідки подання відповідачем заяви про визнання позову, а також встановлено, що представник відповідача - Нахамко Василь Іванович , який підписав заяву про визнання позову № 200523/3 від 25.05.2020 та пояснення № 2009/282 від 28.09.2020, є керівником (генеральним директором) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" та не обмежений у повноваженнях на вчинення такої процесуальної дії, що підтверджується, зокрема, відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також рішенням загальних зборів учасників відповідача, оформленим протоколом від 22.07.2020 року № 22-1/07-2020, про схвалення поданої до суду 25.02.2020 року заяви про визнання позову в справі № 910/13779/19.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про залишення без розгляду раніше поданих відповідачем заяв про зупинення провадження у справі та призначення судової експертизи.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2007 року між відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" було укладено Договір про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07.

Означений Договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками наведених суб`єктів господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що у подальшому відкрите акціонерне товариство "ВТБ Банк" було перейменовано в Акціонерне товариство "ВТБ Банк".

Судом встановлено, що до вищенаведеного Договору його сторонами неодноразово вносилися зміни щодо граничного ліміту та валют кредитування, кінцевих дат повернення кредитних коштів, реквізитів рахунків, розміру процентів за користування кредитом (строкових та прострочених), реструктуризації заборгованості тощо, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних договорів про внесення змін до Договору та додатками до них: № 1 від 06.10.2008; № 2 від 15.09.2009; № 3 від 15.09.2009; № 4 від 31.03.2010; № 5 від 29.07.2010; № 6 від 30.08.2010; № 7 від 27.09.2010; № 8 від 30.09.2010; № 9 від 26.10.2010; № 10 від 30.11.2010; № 11 від 30.12.2010; № 12 від 31.01.2011; № 13 від 01.04.2011 (Договір викладено у новій редакції); № 14 від 07.06.2011; № 15 від 11.07.2011; № 16 від 30.11.2011; № 17 від 11.10.2011; № 18 від 24.10.2011; № 19 від 04.11.2011; № 20 від 08.12.2011; № 21 від 29.02.2012; № 22 від 29.03.2012; № 23 від 24.04.2012; № 24 від 31.05.2012; № 26 від 26.07.2012; № 27 від 14.09.2012; № 28 від 28.09.2012 (Договір викладено у новій редакції); № 29 від 29.12.2012; № 30 від 04.04.2013; № 31 від 11.06.2013; № 32 від 06.08.2013; № 33 від 04.09.2013; № 34 від 01.04.2015; № 35 від 28.08.2015; № 36 від 03.12.2015; № 37 від 21.12.2015.

Відповідно до пункту 1.1 Договору (у редакції договору № 35 від 28.08.2015) банк на умовах цього Договору зобов`язується надати кредит в сумі 26 956 500,00 доларів США та 138 056 597,22 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит на умовах та в строки/терміни, визначені даним договором, але не пізніше 31 грудня 2016 року включно, а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені даним договором. Кредит за договором надається позичальнику у таких валютах: долар США, українська гривня.

Пунктом 1.1.1 Договору (у редакції договору № 35 від 28.08.2015) передбачено, що кредит надається у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в межах ліміту кредитування, визначеного відповідно до графіків, зазначених у Договорі, а саме: період дії ліміту кредитування - 28.08.2015-31.12.2016, розмір ліміту кредитування - 138 056 597, 22 грн.

Позичальник зобов`язаний повернути кредит відповідно до графіків повернення, при цьому дата повернення частини кредиту не пізніше 31.12.2016, сума кредиту, що підлягає поверненню, - 138 056 597,22 грн. У разі непогашення заборгованості за кредитом в розмірі та строки, визначені в цьому пункті договору, з наступного банківського дня заборгованість за кредитом у розмірі, що підлягає погашенню відповідно до вищезазначеного графіку, вважається простроченою заборгованістю (пункт 1.1.2 Договору в редакції договору № 35 від 28.08.2015).

Згідно з пунктом 3.1. Договору (у редакції договору про внесення змін № 34 від 01.04.2015) плата за користування кредитом встановлюється у вигляді процентів за користування кредитом, розмір яких є фіксованим та складає 0,01 % річних в доларах США та 0,01 % річних у гривні.

У пунктах 3.3, 3.3.1 та 3.3.2 Договору (у редакції договору про внесення змін № 35 від 28.08.2015) зазначено, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту на рахунок обліку/сплати процентів, визначений пунктом 11.1 цього Договору, у наступному порядку: проценти за користування кредитом, нараховані по 31.12.2016, сплачуються позичальником не пізніше 31.02.2016. Незважаючи на положення попереднього пункту Договору, в день розірвання Договору/повернення кредиту у повному обсязі, позичальник зобов`язаний повністю погасити всі боргові зобов`язання за Договором, у тому числі суму нарахованих процентів. При несплаті процентів у вказаний строк вони вважаються простроченими.

Пунктом 1.6 Договору (у редакції договору про внесення змін № 34 від 01.04.2015) передбачено, що виконання позичальником зобов`язань за цим Договором також забезпечується договірними санкціями, пенею та штрафами, встановленими пунктами 7.1, 7.8 цього Договору.

Відповідно до пункту 4.2.7.6 Договору (у редакції договору про внесення змін № 35 від 28.08.2015), у випадку відмови від проведення переоцінки заставного майна та/або відшкодування витрат банку за проведення такої переоцінки, а також у випадку незгоди з результатами переоцінки, та/або у випадку відмови, не укладення протягом строку, встановленого пунктом 4.2.7.5 цього Договору, з Банком відповідного договору про внесення змін до Договору (-ів) про забезпечення, Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в разі, якщо:

- у період з дати укладення Договору № 35 від 28.08.2015 по 31.12.2016 виключно у випадку наявності простроченої заборгованості по сплаті кредиту за цим Договором понад 14 (чотирнадцять) календарних днів та невиконання позичальником зобов`язань, визначених пунктом 4.3.15 Договору;

- з 01.01.2017 - у будь-яких випадках.

За змістом пункту 4.3.1 Договору (у редакції договору про внесення змін № 35 від 28.08.2015) позичальник зобов`язаний застрахувати та/або забезпечити страхування заставного майна наступним чином:

- не пізніше 15.09.2015 року застрахувати та/або забезпечити страхування заставного майна, зазначеного у пункті 1.3.3 Договору, в порядку та на умовах, визначених Договором (-ами) про забезпечення, а також надати Банку договори страхування зазначеного заставного майна та документи, що підтверджують сплату страхових платежів;

- не пізніше 15.09.2015 року застрахувати та/або забезпечити страхування заставного майна, зазначеного у пункті 1.3.7 Договору, в порядку та на умовах, визначених Договором (-ами) про забезпечення, а також надати Банку договори страхування зазначеного заставного майна та документи, що підтверджують сплату страхових платежів.

У випадку, якщо заставне майно, зазначене у пункті 1.3.7 Договору, знаходиться у стадії реконструкції та ремонту, і на об`єкті не здійснюються/не плануються здійснюватися ніякі будівельно-монтажні роботи або об`єкт незавершеного будівництва має високий ступінь готовності - договори страхування мають укладатися з перевіреною Банком страховою компанією строком не менше ніж на 1 (один) календарний рік зі сплатою страхового платежу єдиною сумою.

У випадку, якщо заставне майно, зазначене у пункті 1.3.7 Договору, знаходиться у стадії реконструкції та ремонту при проведенні будівельно-монтажних робіт та у випадку, якщо на об`єкті здійснюються/плануються здійснюватися будівельно-монтажні роботи - договори страхування мають укладатися з перевіреною Банком страховою компанією зі сплатою страхового платежу єдиною сумою на строк не менше ніж строк проведення будівельно-монтажних робіт згідно з графіком виконання будівельно-монтажних робіт (включно з періодом пуско-налагоджувальних робіт) до дати введення в експлуатацію об`єкта.

Крім того, за умовами пункту 4.3.12.10 Договору (у редакції договору про внесення змін № 35 від 28.08.2015) позичальник зобов`язаний у термін не пізніше 31.12.2016 року надати до Банку подовжений на строк, не менший ніж на строк дії Договору, договір оренди земельної ділянки від 20.10.2004 року (кадастровий номер: :91:173:0012), що розташована за адресою: місто Київ, вулиця О. Гончара, 17-23.

Згідно з пунктом 9.6.1 Договору (у редакції договору про внесення змін № 35 від 28.08.2015) у період з дати укладення договору № 35 від 28.08.2015 про внесення змін до Договору уступка права вимоги Банку до позичальника за цим Договором іншій особі здійснюється без згоди позичальника виключно у випаду наявності простроченої заборгованості з повернення кредиту за цим Договором понад 14 (чотирнадцять) календарних днів та невиконання позичальником зобов`язань, визначених пунктом 4.3.15 Договору. Шляхом підписання цього Договору позичальник надає Банку згоду на заміну Банку в цьому Договорі іншою особою (переведення боргу, а саме: зобов`язань Банку за цим Договором).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 49 900 000,00 грн. та 49 900 000,00 доларів США (що станом на 31.07.2019 року складало 1 251 767 248,40 грн.), що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними заявами відповідача про видачу спірних кредитних коштів, меморіальними ордерами, банківськими виписками по рахунку, а також не оспорюється та визнається Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група".

Про належне виконання Банком своїх зобов`язань з видачі кредитних коштів свідчить також відсутність з боку позичальника претензій та повідомлень про порушення Банком своїх зобов`язань за Договором.

Проте, в порушення вищевказаних умов Договору відповідач отримані кредитні кошти своєчасно та у повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим Банк звернувся до суду з даним позовом.

У той же час суд звертає увагу на те, що 28.01.2020 року між Банком та ТОВ "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" (Новий кредитор) було укладено договір № 11-КБ про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1 якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між сторонами протягом 5 робочих днів після укладення цього договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

Додатком № 1 до цього договору передбачено, що Банк відступив Новому кредитору права вимоги за Договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007.

Згідно з пунктом 2 означеного правочину Новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3% річних) право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами із арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Прав вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 169 860 500,00 грн. без ПДВ. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор (пункт 4 зазначеної угоди).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з платіжним дорученням № 162136 від 24.01.2020 ТОВ "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" сплатило Банку 169 860 500, 00 грн. за відступлення права вимоги.

Враховуючи умови укладеного між Банком та ТОВ "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" договору № 11-КБ про відступлення права вимоги від 28.01.2020, суд дійшов висновку, що відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (відбувся перехід прав вимоги), а саме відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло на підставі Договору про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2020 року в даній справі позивача у цій справі - Банк замінено його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем".

Разом із тим, 10.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" (Новий кредитор) було укладено Договір № 12-КБ про відступлення прав вимоги, відповідно до пункту 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку № 1, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначених цим Договором. Сторони домовились, що відступлення Первісним кредитором Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які укладаються між сторонами не пізніше двох робочих днів після сплати Новим кредитором Первісному кредиторові ціни договору та витрат, передбачених пунктами 6 цього договору, та підлягають нотаріальному посвідченню у випадку відповідних вимог законодавства.

Відповідно до пункту 2 цього договору права вимоги, зазначені у додатку № 1, які Первісний кредитор відступив Новому кредиторові на підставі цього Договору, були придбані Первісним кредитором на аукціоні 02.01.2020 у складі лоту GL19N214491 з продажу пулу активів, проведеному організатором торгів: Товарна біржа "Українська агропромислова", посилання на торги: https://etc-torgi.com/prozorrosale/auctions/fmd/UA-ЕА-2019-12-04-000022-b), відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-12-04-000022-b від 02.01.2020 за ціною 169 860 500, 00 грн.

У матеріалах справи наявна копія платіжного доручення № 3825 від 10.03.2020 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" 92 909 529, 00 грн. відповідно до договору № 12-КБ від 10.03.2020, а також акт приймання - передачі документації згідно договору про відступлення прав вимоги № 12-КБ від 10.03.2020.

Враховуючи умови укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" договору № 12-КБ про відступлення прав вимоги від 10.03.2020, суд дійшов висновку, що відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (відбувся перехід прав вимоги), а саме відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло на підставі Договору про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 23.06.2020 року в даній справі позивача у цій справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Сістем" замінено його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами статті 1048 Цивільного кодексу України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 2 статті 10561 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 516 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007, у зв`язку з чим в останнього перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" як новим кредитором виникла прострочена заборгованість по кредиту в сумі 138 056 597, 22 грн.; прострочена заборгованість по кредиту в сумі 26 400 678, 27 доларів США (що станом на 31.07.2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 662 274 637, 15 грн.); заборгованість по сплаті процентів у розмірі 1 399, 48 грн.; строкова заборгованість по сплаті процентів в сумі 271, 34 доларів США (що станом на 31.07.2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 6 806, 70 грн.); прострочена заборгованість по сплаті процентів у розмірі 70 500 653, 61 грн.; прострочена заборгованість по сплаті процентів у сумі 8 196 048, 73 доларів США (що станом на 31.07.2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 205 602 111, 55 грн.).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються відповідачем.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищезазначене, оскільки факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" заборгованості за Договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007 належним чином доведений, документально підтверджений, а також не оспорюється відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вищенаведених сум заборгованості за кредитом та процентами по кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, у позовній заяві викладена вимога про стягнення з відповідача нарахованих штрафних санкцій та компенсаційних виплат, з яких: 24 502 209, 23 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019; 4 685 577, 91 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (що станом на 31.07.2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 117 540 139, 60 грн.); 12 511 899, 18 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019; 1 454 529, 77 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (що станом на 31.07.2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 36 487 629, 93 грн.); 12 447 787, 98 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення сплати тіла кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019; 2 413 462, 01 доларів США - 3 % річних, нараховані за прострочення тіла кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (що станом на 31.07.2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 60 542 939, 76 грн.); 6 126 016, 70 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення сплати процентів за період з 30.07.2016 по 31.07.2019; 712 050, 39 доларів США - 3 % річних, нараховані за прострочення сплати процентів за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (що станом на 31.07.2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 17 862 151, 60 грн.); 45 144 507, 26 грн. - інфляційні втрати, нараховані за несвоєчасну сплату кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019; 23 046 025, 33 грн. - інфляційні втрати, нараховані за несвоєчасну сплату процентів за період з 30.07.2016 по 31.07.2019; 8 510 271, 06 грн. - загальна сума несплачених договірних санкцій/штрафів за порушення зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно з приписами статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2 Договору (у редакції договору про внесення змін № 31 від 11.06.2013), у разі прострочення позичальником зобов`язань з погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує Банку пеню в гривні (для кредитів, наданих в гривні) та/або в гривні за офіційним курсом НБУ на дату сплати (для кредитів, наданих в іноземній валюті) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен календарний день прострочення заборгованості за кредитом, враховуючи день повернення кредиту, з розрахунку факт/365.

У разі прострочення позичальником зобов`язань з погашення плати за кредит згідно умов цього Договору, позичальник сплачує Банку пеню в гривні (для кредитів, наданих в гривні) та/або в гривні за офіційним валютним курсом НБУ на дату сплати (для кредитів, наданих в іноземній валюті) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченої плати за кредит за кожен календарний день прострочення зазначених зобов`язань, враховуючи день сплати, з розрахунку факт/365.

Пунктами 7.3, 7.4 Договору (у редакції договору про внесення змін № 31 від 11.06.2013) встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань, визначених пунктом 4.3.1 цього Договору, Банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов`язаний сплатити її Банку у розмірі 6 000,00 грн. за кожний календарний день невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов`язання.

У разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із зобов`язань, визначених пунктами 4.3.8, 4.3.10, 4.3.12.4, 4.3.12.7, 4.3.12.8, 4.3.13.4, 4.3.14.1, 4.3.14.2, 4.3.14.3 цього Договору, Банк має право застосувати до позичальника штраф, а позичальник зобов`язаний сплатити його Банку в розмірі 1 000,00 грн. за кожний випадок порушення.

За умовами пункту 7.5 Договору (у редакції договору про внесення змін № 32 від 06.08.2013), у разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із зобов`язань, визначених пунктами 4.3.12.10, 4.3.12.13, 4.3.12.14, 4.3.14.4, 4.3.14.5 цього Договору, Банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов`язаний сплатити її Банку в розмірі 9 126,15 грн. за кожний календарний день невиконання або неналежного виконання кожного із зазначених зобов`язань.

У пунктах 7.6-7.8 Договору (у редакції договору про внесення змін № 31 від 11.06.2013) контрагенти погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником більше ніж на 5 % зобов`язання, визначеного пунктом 4.3.12.1 цього Договору, Банк має право застосувати до позичальника штраф, а позичальник зобов`язаний сплатити його Банку в розмірі 136 892,28 грн. за кожний факт невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов`язання. При цьому, розмір зобов`язань позичальника, визначений пунктом 4.3.12.1 цього Договору, приймається для розрахунку як 100 %.

У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання, визначеного пунктом 4.3.13.1 цього Договору, Банк має право застосувати до позичальника штраф, а позичальник зобов`язаний сплатити його Банку в розмірі 273 784,56 грн. за кожний факт невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов`язання.

У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання, визначеного пунктом 4.3.12.12 цього Договору, Банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов`язаний сплатити її Банку в розмірі 10 937,00 грн. за кожний календарний день невиконання або неналежного виконання зазначеного зобов`язання.

Відповідно до пункту 7.9 Договору (у редакції договору про внесення змін № 34 від 01.04.2015) позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню, штрафи та договірні санкції, визначені пунктами 7.1-7.8 Договору, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту відправлення Банком у порядку, визначеному пунктом 9.2 Договору, відповідної вимоги позичальнику. Нарахування зазначених договірних санкцій, штрафів та пені припиняється через 12 (дванадцять) місяців від дати, коли відповідне зобов`язання, за невиконання або неналежне виконання якого стягується договірна санкція та/або пеня та/або штраф, мало бути виконано належним чином.

У пункті 7.12 Договору (у редакції договору про внесення змін № 31 від 11.06.2013) його сторони погодили, що позовна давність до вимог про сплату пені, штрафів та договірних санкцій, визначених пунктами 7.1-7.9 Договору, становить 3 (три) роки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України № 11/1-5/73 від 13.02.2009 також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997, відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає пункту 6 Наказу Держкомстату № 265 від 27.07.2007 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін", відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/21564/16 від 10.07.2019.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум штрафних санкцій та компенсаційних виплат, суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає приписам чинного законодавства, у зв`язку з чим такі позовні вимоги, з огляду на визнання їх відповідачем, підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до пункту 4.3.5 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у валюті кредиту в повному обсязі в строк та на умовах, визначених у Договорі.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому, Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача. У той же час відповідач у встановленому законом порядку визнав пред`явлені до нього позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні докази на спростування позовних вимог, визнання позову уповноваженим представником відповідача відповідає вимогам статті 191 Господарського процесуального кодексу України, і такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом із тим, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом сума судового збору в розмірі 672 350,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 610 (#) від 24.09.2019 року була сплачена правопопередником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" - Акціонерним товариством "ВТБ Банк".

Суд зазначає, що за умовами договорів про відступлення права вимоги № 11-КБ 28.01.2020 та № 12-КБ від 10.03.2020 відбулася договірна заміна сторони у матеріальних правовідносинах, яка дає право на здійснення процесуального правонаступництва.

За приписами статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Докази визнання недійсним договорів про відступлення прав вимоги № 11-КБ 28.01.2020 та № 12-КБ від 10.03.2020 або їх розірвання у встановленому законом порядку в матеріалах справи відсутні, а відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" набуло прав кредитора за Договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007 щодо всіх сум, які заявлені до стягнення у даній справі.

Водночас, суд дійшов висновку про те, що за договорами про відступлення прав вимоги № 11-КБ 28.01.2020 та № 12-КБ від 10.03.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" перейшло право вимоги за Договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007 на заявлену суму, а також право вимоги сплати штрафних санкцій (штрафу та пені), що обґрунтовано вище, проте право вимоги сплати витрат на судовий збір, який був сплачений Акціонерним товариством "ВТБ Банк" у даній справі, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" за означеними договорами не перейшло, оскільки сплата зазначеної суми судового збору не є зобов`язанням у розумінні положень статті 509 Цивільного кодексу України, а відтак, вона не була й не могла бути предметом відступлення за договором про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/46к-07 від 07.12.2007.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2019 у справі № 910/386/17.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що 50 % суми сплаченого Акціонерним товариством "ВТБ Банк" судового збору в розмірі 336 175,00 грн. підлягає поверненню його платнику з державного бюджету на підставі частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, тоді як решту цієї суми в розмірі 336 175,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "ВТБ Банк" згідно з положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" про стягнення 1 441 163 783, 36 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" (03127, місто Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 100/2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий капітал" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Крутогірний Узвіз, будинок 28; ) 138 056 597 (сто тридцять вісім мільйонів п`ятдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн. 22 коп. - простроченої заборгованості по гривневому кредиту станом на 31.07.2019 року; 1 399 (одну тисячу триста дев`яносто дев`ять) грн. 48 коп. - строкової заборгованості по сплаті процентів по гривневому кредиту станом на 31.07.2019 року; 70 500 653 (сімдесят мільйонів п`ятсот тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 61 коп. - простроченої заборгованості по сплаті процентів по гривневому кредиту станом на 31.07.2019 року; 24 502 209 (двадцять чотири мільйони п`ятсот дві тисячі двісті дев`ять) грн. 23 коп. - пені за несвоєчасне повернення гривневого кредиту, нарахованої за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно); 12 511 899 (дванадцять мільйонів п`ятсот одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 18 коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів по гривневому кредиту, нарахованої за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно); 12 447 787 (дванадцять мільйонів чотириста сорок сім тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 98 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати тіла гривневого кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 6 126 016 (шість мільйонів сто двадцять шість тисяч шістнадцять) грн. 70 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати процентів по гривневому кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 45 144 507 (сорок п`ять мільйонів сто сорок чотири тисячі п`ятсот сім) грн. 26 коп. - інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасну сплату гривневого кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 23 046 025 (двадцять три мільйони сорок шість тисяч двадцять п`ять) грн. 33 коп. - інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасну сплату процентів по гривневому кредиту за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно); 662 274 637 (шістсот шістдесят два мільйони двісті сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять сім) грн. 15 коп. - простроченої заборгованості по кредиту у валюті (еквівалент боргу в сумі 26 400 678 (двадцять шість мільйонів чотириста тисяч шістсот сімдесят вісім) доларів США 27 центів за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 6 806 (шість тисяч вісімсот шість) грн. 70 коп. - строкової заборгованості по сплаті процентів по кредиту у валюті (еквівалент боргу в сумі 271 (двісті сімдесят один) долар США 34 центи за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 205 602 111 (двісті п`ять мільйонів шістсот дві тисячі сто одинадцять) грн. 55 коп. - простроченої заборгованості по сплаті процентів по кредиту у валюті (еквівалент боргу в сумі 8 196 048 (вісім мільйонів сто дев`яносто шість тисяч сорок вісім) доларів США 73 центи за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 117 540 139 (сто сімнадцять мільйонів п`ятсот сорок тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 60 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту у валюті, нарахованої за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 4 685 577 (чотири мільйони шістсот вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) доларів США 91 цент за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року), 36 487 629 (тридцять шість мільйонів чотириста вісімдесят сім тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн. 93 коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у валюті, нарахованої за період з 30.01.2019 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 1 454 529 (один мільйон чотириста п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять дев`ять) доларів США 77 центів за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 60 542 939 (шістдесят мільйонів п`ятсот сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 76 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати тіла кредиту у валюті за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 2 413 462 (два мільйони чотириста тринадцять тисяч чотириста шістдесят два) долари США 01 цент за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 17 862 151 (сімнадцять мільйонів вісімсот шістдесят дві тисячі сто п`ятдесят одну) грн. 60 коп. - 3 % річних, нарахованих за прострочення сплати процентів по кредиту у валюті за період з 30.07.2016 по 31.07.2019 (включно) (еквівалент боргу в сумі 712 050 (сімсот дванадцять тисяч п`ятдесят) доларів США 39 центів за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року); 8 510 271 (вісім мільйонів п`ятсот десять тисяч двісті сімдесят одну) грн. 06 коп. - договірної санкції/штрафу за порушення зобов`язань.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група" (03127, місто Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 100/2; ) на користь Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка/вулиця Пушкінська, будинок 8/26, ) 336 175 (триста тридцять шість тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Повернути Акціонерному товариству "ВТБ Банк" (01004, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка/вулиця Пушкінська, будинок 8/26, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 336 175 (триста тридцять шість тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 00 коп., сплачений на підставі платіжного доручення № 610 (#) від 24.09.2019 року на загальну суму 672 350,00 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 09.10.2020 року.

Суддя В.С. Ломака