ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 року м.Дніпро Справа № 904/2407/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:Антонік С.Г. - доповідач,

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Логвиненко І.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Товариства з обмеженою відповідальністю "АМП Компані" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року у справі №904/2407/20 (суддя Манько Г.В., повне рішення складено 27.07.2020 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма "ВВВ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМП Компані"

про стягнення 220 229 грн. 21 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма "ВВВ" з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМП Компані" суми основної заборгованості 218 000 грн., 3% річних 2 229 грн. 21 коп. за виконані роботи відповідно до Договору №061/19 від 27.06.2019 року.

Рішенням господарського суду позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМП Компані" на користь товариства з обмеженою відповідальністю Комерційна Фірма "ВВВ" заборгованість 218 000 грн., 3% річних 393,11 грн., судовий збір в сумі 3 275,9 грн. В решті суми позову відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд вважає, що у даному випадку необхідно застосовувати приписи п. 2 ст. 530 ЦК України, вимогою у розумінні цієї норми закону можна вважати претензію позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма "ВВВ" звернулася з претензією до товариства з обмеженою відповідальністю "АМП Компані" та просило сплатити заборгованість за Договором №061/19 від 27.06. 2019 року в розмірі 218 000, та 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання в розмірі 1 514 грн. 46 коп. Господарський суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази щодо дати отримання відповідачем вказаної претензії. Датою початку відліку семиденного строку, передбаченого п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України слід вважати 01.04.2020 року - дату відповіді на претензію, якою відповідач визнає наявність боргу у сумі 218 000 грн. Суд вважає, що підрядник, ТОВ КФ «ВВВ», виконуючи свої зобов`язання за договором, виконало всі роботи передбаченні п.1.2 Договору, а ТОВ «АМП Компані», в свою чергу прийняли виконані роботи на суму 400 000 грн. Перевіркою розрахунків розміру 3% річних судом встановлено, що відповідачем необгрунтовано збільшено розмір 3% річних, з урахуванням періодів нарахування, зазначених позивачем у позовній заяві.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "АМП Компані", в якій просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю. Зупинити дію рішення суду до розгляду справи в апеляційному суді.

В обґрунтування апеляційних вимог, скаржник зазначає, що:

- суд розглянув справу на підставі інформації та доказів, наданими до суду лише позивачем, без врахування правової позиції відповідача; без належного дослідження всіх обставин, доказів у ній;

- через порушення судом права відповідача на подання відзиву на позовну заяву у строки, що були продовжені законодавцем, відповідно до положень п.4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року, відповідач фактично не мав можливості надати до суду відзив на позовну заяву з фактичною сумою заборгованості станом на час розгляду справи, що може призвести до стягнення з відповідача самостійно сплаченої суми заборгованості;

- суд необгрунтовано визнав претензію позивача вимогою у розумінні приписів п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, оскільки претензія позивача, що була направлена на адресу відповідача в порядку ст. 222 ГПК України виходячи з аналізу її змісту та порядку направлення, не є вимогою у розумінні приписів цієї статті, оскільки зазначені документи мають різну правову природу, подаються на підставі різних законодавчих норм, мають різні правові наслідки у випадку їх невиконання, різний порядок та строк їх розгляду отримувачем;

- з врахуванням склад сторін спору, його характер, наявність у тексті Договору третейського застереження, цей спір є підсудним саме третейському суду за угодою між позивачем та відповідачем, а не господарському суду Дніпропетровської області.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «АМП Компані» без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року - є законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі належних та допустимих доказів, з дотриманням норм процесуального права та з належним застосуванням норм матеріального права. Також суд першої інстанції розглядаючи справу дотримувався принципів міжнародних конвенцій та забезпечив Сторонам належний доступ до правосуддя.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антоніка С.Г. - доповідач, суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О. від 07.09.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження у справі № 904/2407/20. Розгляд справи призначено у судове засідання.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 27.06.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМП Компані" та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма "ВВВ" укладено договір №061/19.

Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник зобов`язується надати замовнику послуги, зазначені у пункті 1.2, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги у строки визначені у договорі.

Згідно 1.2 Договору, предметом договору є: Система пожежної сигналізації та оповіщування_в приміщенні Комунальної установи "Дніпропетровський геріатричній пансіонат центру Дніпропетровської обласної ради" за адресою: м. Дніпро, вул. Гаванська, 15.

В пункті 1.3 Договору вказано, що обсяг, вартість і характер робіт, зазначених в п.1.2 цього договору, визначаються дефектним актом, зведеним кошторисним розрахунком, договірною ціною, локальним кошторисом, відомістю ресурсів, розрахунком загальновиробничих витрат, (додатки до цього договору), які є складовою частиною загальної вартості об`єкта.

Умовами п. 2.1 Договору визначено, що ціна договору 450 000 грн.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що оплата з цього ДОГОВОРУ проводиться за актами формі КБ-2, КБ-3.

Згідно п. 3.2 Договору форма оплати безготівкова з розрахункового рахунку.

Відповідно до п. 3.3 Договору передоплата підряднику на придбання будівельних матеріалів замовником оплачується в розмірі 50% від суми, зазначеної в п. 2.1 даного договору,: сума передоплати 225000 грн., ПДВ% - 37500 грн. 00 коп.

Сума договору динамічна, буде відкоригована в ході виконання будівельно-монтажних робіт. Оплата буде проводиться за фактично виконані роботи після підписання обома Сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2 (п.3.4 Договору).

Умовами п. 4.1 Договору визначено, що ЗАМОВНИК оплачує надані послуги відповідно до п.3 цього договору.

Термін дії договору з моменту підписання договору по 31.12.2019 року (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 8.2 Договору у разі неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів, вони підлягають розгляду в арбітражному суді в встановленому законом порядку.

На виконання умов договору ТОВ КФ "ВВВ" виконало, а ТОВ "АМП Компані", прийняло виконані роботи на загальну суму 450 000 грн., що підтверджується підписаними сторонами Актами приймання-виконаних робіт (Форма КБ-2): Акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року на загальну суму 288 506,42 грн.; Акт приймання виконаних робіт за грудень 2019 року на загальну суму 161 493,58 грн. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року (Форма КБ-3). Акти підписані відповідачем без зауважень.

Факт виконання робіт на суму 450 000 грн. не заперечується відповідачем.

Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційна фірма "ВВВ" звернулася з претензією до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМП Компані" та просило сплатити заборгованість за Договором №061/19 від 27.06.19р. в розмірі 218 000, та 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання в розмірі 1514 грн. 46 коп.

У зв?язку з несплатою звернулося до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (аналогічно ст..ст.525, 526 ЦК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст..837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Господарський суд правильно зазначив, що сторони в договорі не встановили строк виконання замовником обов?язку зі сплати прийнятих виконаних робіт і обґрунтовано застосував ст.530 ЦК України. При цьому колегія суддів погоджується з відліком строку з моменту відповіді на претензію, оскільки претензія містить вимогу про сплату боргу.

Таким чином господарський суд обґрунтовано стягнув основну суму боргу та 3% річних нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України, здійснивши їх правильний розрахунок.

Що стосується посилання апелянта на порушення судом права на надання відзиву то колегія суддів зазначає наступне.

Так дійсно Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 від 11.03.2020, якою установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин. Карантин було продовжено до 30.07.2020.

Разом з тим, рішення Ради суддів України від 17.03.2020 затверджено "Рекомендації Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб" з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб рекомендовано на період з карантину встановити особливий режим роботи судів України, який передбачає, з поміж іншого: роз`яснення громадянам можливості відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливості розгляду справ в режимі відеоконференції; обмеження допуску в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань; обмеження допуску у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань; зменшення кількості судових засідань, що призначаються до розгляду протягом робочого дня; здійснення, по можливості, здійснення розгляду справ без участі сторін в порядку письмового провадження; приймання всіх необхідних документів в електронному вигляді на електронну адресу суду через дистанційні засоби зв`язку тощо.

Між тим, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392, з 01.06.2020 року послаблено протиепідемічні заходи та, зокрема, дозволено перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами, міжобласні пасажирські перевезення автомобільним транспортом між регіонами.

Відповідачем не надано належних доказів неможливості участі в судовому засіданні в тому числі в режимі відеоконференції та надання відзиву на позовну заяву. Крім того колегія суддів зазначає, що відповідач 30.06.2020р. листом з описом вкладення направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження процесуального строку. Отже відповідач мав можливість надати відзив на позовну заяву та необхідні докази на підтвердження заперечень.

Що стосується посилання апелянта та те, що цей спір є підсудним саме третейському суду за угодою між позивачем та відповідачем, а не господарському суду Дніпропетровської області то колегія суддів констатує наступне.

Пунктом 8.2 Договору сторони встановили, що у разі неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів, вони підлягають розгляду в арбітражному суді в установленому законом порядку.

Однак в України арбітражні суди відсутні, а діють третейські суди. Отже п.8.2 не може розглядатися як третейське застереження.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АМП Компані» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.072020р. у справі № 904/2407/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12.10.2020р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г.Іванов