ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2529/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коновалівка-Агро" (39452, Полтавська область, Машівський район, с. Коновалівка, вул. Олега Кошевого, 1А, ідентифікаційний код 41657300)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський інститут земельного кадастру" (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 76Г, корп. 1, кв. 4, ідентифікаційний код 40484172), 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФАРМКО" (39451, Полтавська область, Машівський район, с. Мала Нехвороша, вул. Шевченко, 18, ідентифікаційний код 30195816) 2. Михайлівська сільська рада Машівського району Полтавської області (39443, Полтавська область, Машівський район, с. Михайлівка, вул. Молодіжна, буд. 17, ідентифікаційний код 21047603)
про визнання недійсними результатів торгів
за участю представників учасників справи:

позивача - адвоката Кузьменка В.С., довіреність від 05.08.2019;

відповідача - адвоката Браташ О.О., Ордер Серія АХ №1021643 від 12.08.2020;

3-х осіб - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коновалівка-Агро» (далі позивач, ТОВ «Коновалівка-Агро») звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом (із урахуванням заяви від 13.09.2019 про зміну предмета позову) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський інститут земельного кадастру» (далі відповідача, ТОВ «Харківський інститут земельного кадастру») про визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону № 18880 по лоту 36400 (земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0350) та по лоту 36404 (земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0296).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Коновалівка-Агро» зазначило, що ТОВ «Харківський інститут земельного кадастру» не дотримано правил підготовки проведення земельних торгів у формі аукціону № 18880, встановлених у ст.134-139 Земельного кодексу України (далі ЗК України), що полягає у безпідставному недопущенні позивача до участі у земельних торгах, чим порушено право позивача на участь у цих земельних торгах, проведених 15.08.2019, що є підставою для визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону № 18880.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.10.2019 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Фармко» (далі третя особа, ТОВ «Компанія Фармко») в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.12.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020, позов задоволено повністю. Визнано недійсними результати земельних торгів у формі аукціону № 18880 по лоту 36400 (земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0350) та по лоту 36404 (земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0296).

Постановою Верховного Суду від 17.06.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Фармко задоволено частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 04.12.2019 у справі №922/2529/19 скасовано та справу № 922/2529/19 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній вище постанові Верховного Суду суд касаційної інстанції зазначив, що судові рішення постановлені у справі № 922/2529/19, яка розглядається, не відповідають вказаним вимогам законодавства, враховуючи наступне.

Главою 21 ЗК України встановлений порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності та права на них на земельних торгах.

Відповідно до ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Підготовка до проведення та порядок проведення земельних торгів в Україні здійснюється відповідно до ст. 137 ЗК України.

Частиною 7 ст. 137 ЗК України встановлено, що особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, не пізніше ніж за три робочі дні до їх проведення подає виконавцю земельних торгів, зокрема, інформацію про найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, інформацію про державу, в якій зареєстровані або мають постійне місце проживання засновники (учасники) юридичної особи, у статутному (складеному) капіталі якої є частка іноземного капіталу (п. «б» ч. 7).

Як установлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «Харківський інститут земельного кадастру» як виконавець земельних торгів при ознайомлені з поданими позивачем до заяв від 07.08.2019 документами щодо ТОВ «Коновалівка-Агро» з`ясував наявність в переліку засновників товариства іноземної юридичної особи, а тому, встановивши при перевірці заяв позивача від 07.08.2019 відсутність окремого документа з інформацією про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу, подання якої передбачено ч. 7 ст. 137 ЗК України, просив надати таку інформацію у встановлений цією ж статтею ЗК України строк, про що зазначив у листі від 08.08.2019 № 115.

Звертаючись до господарського суду із цим позовом (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), позивач вказував, що ним було подано до відповідачеві разом із заявами від 07.08.2019 усі необхідні документи, передбачені ч. 7 ст. 137 ЗК України, для допущення його до участі у земельних торгах у формі аукціону № 18880, зокрема, Витяг з ЄДРПОУ (на 5 арк.) та Статут ТОВ «Коновалівка-Агро», у яких наявна інформація про найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код ТОВ «Коновалівка-Агро» та інформація про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу.

На підтвердження таких доводів позивач до позовної заяви долучив копії заяв про участь у земельних торгах з матеріалами, які були ним подані виконавцю торгів 07.08.2019, в додатках до яких значиться, зокрема Витяг з ЄДРПОУ (на 5 арк.) та Статут «Коновалівка-Агро».

При цьому позивач не надав суду такого Витягу з ЄДРПОУ (на 5 арк.), сформованого на момент звернення із заявами від 07.08.2019 про участь у земельних торгах у формі аукціону № 18880, а долучив до позовної заяви витяг з ЄДРПОУ з інформацією про товариство, в т. ч. про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу, який він отримав 09.08.2019 на виконання безкоштовного запиту на вебсайті Міністерства юстиції України, на що суди попередніх інстанцій уваги не звернули, в результаті чого дійшли висновку про те, що ТОВ «Коновалівка-Агро» при звернені до відповідача із заявами від 07.08.2019 про участь у земельних торгах було виконано вимоги п. «б» ч. 7 ст.137 ЗК України, на підставі недопустимого доказу.

Висновки судів про те, що інформація про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу наявна у Статуті ТОВ «Коновалівка-Агро» та у рішенні загальних зборів засновників ТОВ «Коновалівка-Агро», оформлене протоколом від 10.10.2017 № 1, є безпідставними з огляду на те, що ні рішення загальних зборів засновників ТОВ «Коновалівка-Агро», оформлене протоколом від 10.10.2017 № 1, ні Статут ТОВ «Коновалівка-Агро», у розумінні п. «б» ч. 7 ст.137 ЗК України, не є тими документами, які має подавати до заяви особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, щодо інформації про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу, оскільки така інформація на виконання вимог п. «б» ч. 7 ст. 137 ЗК України має подаватись особою окремо та підтверджуватись належним чином, у т. ч. шляхом надання Витягу з ЄДРПОУ про юридичну особу.

З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій не з`ясували, виходячи із встановлених обставин справи, предмета та підстав позову, чи порушено відповідачем право позивача на участь у земельних торгах у формі аукціону №18880, за захистом якого він звернувся до суду, та чи діями відповідача у справі (ТОВ «Харківський інститут земельного кадастру») допущено таке порушення.

Окрім того, суд апеляційної інстанції з посиланням на приписи ст. 75 ГПК України зазначив, що обставини надання ТОВ «Коновалівка-Агро» як особою, яка бажає взяти участь у земельних торгах у формі аукціону № 18880, до заяв від 07.08.2019 усіх необхідних документів для реєстрації його учасником цих земельних торгів визнано ТОВ «Харківський інститут земельного кадастру», а відтак ці обставини не підлягають доказуванню.

Однак такий висновок суду апеляційної інстанції не підтверджується матеріалами справи № 922/2529/19.

За змістом ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнає учасник справи, можуть бути зазначені у заявах по суті справи або поясненнях учасників справи, їх представників.

Разом з тим матеріали справи не містять заяв по суті справи чи пояснень відповідача, у яких би він у суді першої чи апеляційної інстанції визнавав обставини виконання ТОВ «Коновалівка-Агро» вимог ч. 7 ст. 137 ЗК України та подання позивачем разом із заявами від 07.08.2019 усіх необхідних документів для реєстрації його учасником земельних торгів у формі аукціону № 18880, натомість як у суді першої інстанції, так і суді апеляційної інстанції ТОВ «Харківський інститут земельного кадастру» заперечувало факт відповідності заяв від 07.08.2019 позивача вимогам ч. 7 ст. 137 ЗК України та надання ним, зокрема, інформації про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу, про що зазначав у відзиві на позовну заяву від 03.09.2019 (а. с. 80-83 т. 1) та в апеляційній скарзі від 26.12.2019 (а. с. 1-16 т.2).

Тому посилання суду апеляційної інстанції на те, що ці обставини не підлягають доказуванню є безпідставними.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. 73, 74, 76, 77, 86, 236-238, 282 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (ст. 300 ГПК України).

Також, у вказаній постанові суду касаційної інстанції містяться вказівки, що є обов`язковими, зокрема для суду першої інстанції під час нового розгляду справи в силу приписів ч.1 ст. 316 ГПК України, а саме вказано, що при новому розгляді справи судам попередніх інстанцій необхідно врахувати викладене, дослідити зібрані у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.

14 липня 2020 року матеріали справи №922/2529/19 повернуто до господарського суду Харківської області.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2020 для розгляду справи № 922/2529/19 визначено суддю Чистякову І.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 липня 2020 року призначено підготовче засідання на 11 серпня 2020 р. о 10:30 год. та зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 серпня 2020 року залучено до участі у справі Михайлівську сільську раду Машівського району Полтавської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та підготовче засідання відкладено на 31 серпня 2020 р. об 11:00 год.

В підготовчому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 31 серпня 2020 року про відкладення підготовчого засідання на 08.09.2020 о 11:30 год.

04.09.2020 до господарського суду Харківської області від третьої особи (Михайлівська сільська рада Машівського району Полтавської області) надійшли письмові пояснення (вх. №20350).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 вересня 2020 року письмові пояснення повернуто Михайлівській сільській раді Машівського району Полтавської області без розгляду.

У судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 08 вересня 2020 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 28.09.2020 року об 10:40 год.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2020 підтримав позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.09.2020 заперечував проти позову.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно діючого законодавства.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

На виконання Рішення 22 сесії 7 скликання Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської область від 12.03.2019 року №768 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону щодо продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності», на офіційному веб- сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру була розміщена інформація про проведення 15.08.2019 (за адресою: Харківська область, Харків район, м. Харків; вул. Велика Панасівська, будинок 76Г, корп. 1, кв. 4.) Михайлівською сільською радою Машівського району Полтавської області в якості організатора та ТОВ «Харківський інститут земельного кадастру» (далі - ТОВ «ХІЗК») в якості виконавця (ліцитатор - ОСОБА_1 ) земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки: кадастровий номер :00:003:0350 та кадастровий номер :00:002:0296.

ТОВ «Коновалівка-Агро» 07 серпня 2019 року подано пакет документів на участь у торгах щодо вищезазначених земельних ділянок, що підтверджується матеріалами справи, та не оспорюється відповідачем.

В позовній заяві позивач вказує, що його представник, керуючись вимогами зазначеної норми з`явився з необхідними документами, але Виконавець торгів (Відповідач) відмовився допустити ТОВ «Коновалівка-Агро» до участі в торгах, з підстав не подання витягу з реєстру Торгової палати України, що вбачається з листа ТОВ «ХІЗК» від 08.08.2019 року №115. Жодних інших підстав для відмови у допуску до участі в торгах з вищезазначеного листа не вбачається.

За результатами торгів щодо права оренди вищезазначених земельних ділянок 15.08.19 р. переможцем визнано ТОВ "Компанія Фармко" (третя особа у справі) укладено відповідні договори оренди землі.

Таким чином, позивач вважає, що ТОВ "Харківський інститут земельного кадастру" (виконавцем земельних торгів) були порушені підготовка та порядок проведення земельних торгів, які передбачені статтею 137 Земельного кодексу України, та грубо порушено право Позивача на участь в земельних торгах у формі аукціону №18880 проведених 15.08.2019 р. за лотом №36400 та за лотом 36404 та з урахуванням приписів частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України та вважає наявними підстави для визнання результатів аукціону №18880 (в частині лоту №36400 та 36404) з продажу права оренди земельної ділянки недійсним, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України (далі-ЗК) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.ч. 1-4 ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення.

Учасником земельних торгів є фізична або юридична особа, яка подала виконавцю земельних торгів документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зареєстрована у книзі реєстрації учасників земельних торгів і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, яка виставляється на земельні торги.

Проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються:

а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами;

б) стартова ціна лота;

в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах;

г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

Частинами 6-8 ст. 137 Земельного кодексу України передбачено, що

Земельні торги проводяться не раніше 30 днів та не пізніше 90 днів після оприлюднення оголошення.

Особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, не пізніше ніж за три робочі дні до їх проведення подає виконавцю земельних торгів:

а) заяву про участь у земельних торгах;

б) інформацію про найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, інформацію про державу, в якій зареєстровані або мають постійне місце проживання засновники (учасники) юридичної особи, у статутному (складеному) капіталі якої є частка іноземного капіталу; або прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер та серію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку у паспорті) фізичної особи - підприємця. Фізичні особи, які не є підприємцями, подають копію довідки про присвоєння їм реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків) або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку у паспорті). Для іноземних громадян та осіб без громадянства - прізвище, ім`я та по батькові, громадянство (підданство) іншої держави, постійне місце проживання в країні, громадянином (підданим) якої є особа; для іноземних юридичних осіб - найменування, місцезнаходження та держава, в якій зареєстрована юридична особа.

Копії засвідчуються підписом особи, яка бажає взяти участь у торгах;

в) документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків (копії розрахункових документів, виписки з рахунків).

Представник фізичної чи юридичної особи подає також документи, що підтверджують право діяти від імені учасника торгів.

Виконавець земельних торгів приймає документи в учасників - фізичних осіб та представників учасників - юридичних осіб.

Виконавець земельних торгів після отримання документів, зазначених у частині першій цієї статті, заносить до книги реєстрації учасників торгів порядковий номер учасника і номер лота, який він виявив бажання придбати, та видає учаснику (його представнику) довідку про отримання документів із зазначенням їх переліку, вхідний квиток, інформаційну картку на лот та картку учасника (із зазначенням на зворотному боці умов проведення торгів).

До книги реєстрації учасників земельних торгів вноситься інформація, зазначена в абзаці другому цієї частини, а також:

а) для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, зареєстроване місце проживання (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків;

б) для юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, - найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, для юридичних осіб, у статутному (складеному) капіталі яких є частка іноземного капіталу, - також інформація про державу, в якій зареєстровані або мають постійне місце проживання іноземні засновники (учасники);

в) для іноземних громадян та осіб без громадянства - громадянство (підданство) іншої держави, прізвище, ім`я та по батькові, постійне місце проживання в країні, громадянином (підданим) якої є особа; для іноземних юридичних осіб - найменування, місцезнаходження та держава, в якій зареєстрована така юридична особа.

Як вже було зазначено вище, Постановою Верховного Суду від 17.06.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Фармко задоволено частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 та рішення Господарського суду Харківської області від 04.12.2019 у справі №922/2529/19 скасовано та справу № 922/2529/19 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній вище постанові Верховного Суду суд касаційної інстанції зазначив, що висновки судів про те, що інформація про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу наявна у Статуті ТОВ «Коновалівка-Агро» та у рішенні загальних зборів засновників ТОВ «Коновалівка-Агро», оформлене протоколом від 10.10.2017 № 1, є безпідставними з огляду на те, що ні рішення загальних зборів засновників ТОВ «Коновалівка-Агро», оформлене протоколом від 10.10.2017 № 1, ні Статут ТОВ «Коновалівка-Агро», у розумінні п. «б» ч. 7 ст.137 ЗК України, не є тими документами, які має подавати до заяви особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, щодо інформації про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу, оскільки така інформація на виконання вимог п. «б» ч. 7 ст. 137 ЗК України має подаватись особою окремо та підтверджуватись належним чином, у т. ч. шляхом надання Витягу з ЄДРПОУ про юридичну особу.

Крім того, позивач до позовної заяви долучив копії заяв про участь у земельних торгах з матеріалами, які були ним подані виконавцю торгів 07.08.2019, в додатках до яких значиться, зокрема Витяг з ЄДРПОУ (на 5 арк.) та Статут «Коновалівка-Агро».

При цьому позивач не надав суду такого Витягу з ЄДРПОУ (на 5 арк.), сформованого на момент звернення із заявами від 07.08.2019 про участь у земельних торгах у формі аукціону № 18880, а долучив до позовної заяви витяг з ЄДРПОУ з інформацією про товариство, в т. ч. про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу, який він отримав 09.08.2019 на виконання безкоштовного запиту на вебсайті Міністерства юстиції України, на що суди попередніх інстанцій уваги не звернули, в результаті чого дійшли висновку про те, що ТОВ «Коновалівка-Агро» при звернені до відповідача із заявами від 07.08.2019 про участь у земельних торгах було виконано вимоги п. «б» ч. 7 ст.137 ЗК України, на підставі недопустимого доказу.

Під час нового розгляду справи позивачем також не надано суду докази того, що ним було додано до заяв про участь у земельних торгах для юридичних осіб - резидентів окремо інформацію про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу, а наданий витяг з ЄДРПОУ з інформацією про товариство, в т. ч. про державу, в якій зареєстрований або має постійне місце проживання засновник (учасник) юридичної особи, у статутному капіталі якої є частка іноземного капіталу сформований станом на 12.06.2019, при цьому заяви про участь у земельних торгах для юридичних осіб - резидентів подано значно пізніше 07.08.2019. Отож, позивачем недоведено, що ТОВ «Коновалівка-Агро» при звернені до відповідача із заявами від 07.08.2019 про участь у земельних торгах було виконано вимоги п. «б» ч. 7 ст.137 ЗК України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не порушено права або законні інтереси позивача.

Крім того, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про спосіб захисту інтересу осіб, які бажали взяти участь в аукціоні, слід мати на увазі, що оспорювання результатів аукціону не призводять до захисту цього інтересу. Дійсно, у разі коли особа не змогла взяти участь або перемогти в аукціоні, визнання недійсним результатів аукціону само по собі взагалі не поновлює її прав, адже її правове становище внаслідок визнання аукціону недійсним ніяк не змінюється. Тому застосування даного "способу захисту" на вимогу учасника, інтерес якого порушений, є неприпустимим.

Заявлені позивачем у цій справі вимоги у частині визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону № 18880 по лоту 36400 (земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0350) та по лоту 36404 (земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0296) не приводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі їх задоволення, не можуть бути виконані у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.10.2019 по справі №927/691/18 та у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 по справі №5006/5/36б/2012.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. У належному та правильному вирішенні господарського спору провідне місце посідає дослідження доказів, що містять інформацію щодо обставин даного спору.

Стаття 74 ГПК України, розподіляючи обов`язки щодо доказування, встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 4 ст. 74 ГПК закріплює положення, згідно з якими суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у разі, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18 необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Головним обов`язком суду та взагалі суттю судового провадження є встановлення істинних фактичних обставин у справі. У свою чергу учасники по справі здійснюють відповідні процесуальні дії щодо доведення тих чи інших обставин (фактів) шляхом надання доказів, а вже суд їх повинен об`єктивно оцінити.

У статті 79 ГПК зазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами по справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому як сторона користується стандартами доказування виступає її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено належних доводів та обґрунтувань на підтвердження своєї позиції щодо наявності підстав для задоволення позову, відповідачем не порушено права або законні інтереси позивача, а тому у задоволенні позову суд відмовляє як безпідставно заявленому.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що судові рішення судів попередніх інстанцій були скасовані, а справа передана на новий розгляд до місцевого господарського суду, розподіл судових витрат у справі, в тому числі, й сплаченого за подання апеляційних та касаційних скарг у справі, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені наступні судові витрати по сплаті судового збору:

- за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 3842,00 грн, згідно платіжного доручення № від 09.08.2019 (арк. справи №16 у томі №1);

відповідачем у справі понесені наступні судові витрати:

- за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 04.12.2019 у розмірі 5763,00 грн., згідно платіжного доручення №485 від 13.12.2019 (аркуш справи № 17 у томі №2);

- за подання касаційної скарги на рішення суду першої інстанції від 04.12.2019 та суду апеляційної інстанції від 16.03.2020 у розмірі 7684,00 грн, згідно платіжного доручення №33570 від 09.04.2020 (аркуш справи № 144 у томі №2).

Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, за подання позивачем даної позовної заяви до суду в розмірі 3842,00 грн, покладаються на позивача у справі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коновалівка-Агро". Також, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 04.12.2019 у розмірі 5763,00 грн., згідно платіжного доручення №485 від 13.12.2019; за подання касаційної скарги на рішення суду першої інстанції від 04.12.2019 та суду апеляційної інстанції від 16.03.2020 у розмірі 7684,00 грн, згідно платіжного доручення №33570 від 09.04.2020 також покладаються на позивача, отже підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору у справі за подання позивачем даної позовної заяви до суду у розмірі 3 842,00 грн, за подання відповідачем апеляційної скарги в розмірі 5 763,00 грн та за подання відповідачем касаційної скарги в розмірі 7 684,00 грн покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коновалівка-Агро" (39452, Полтавська область, Машівський район, с. Коновалівка, вул. Олега Кошевого, 1А, ідентифікаційний код 41657300) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський інститут земельного кадастру" (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 76Г, корп. 1, кв. 4, ідентифікаційний код 40484172) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5 763,00 грн та за подання касаційної скарги в розмірі 7 684,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коновалівка-Агро" (39452, Полтавська область, Машівський район, с. Коновалівка, вул. Олега Кошевого, 1А, ідентифікаційний код 41657300).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський інститут земельного кадастру" (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 76Г, корп. 1, кв. 4, ідентифікаційний код 40484172).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФАРМКО" (39451, Полтавська область, Машівський район, с. Мала Нехвороша, вул. Шевченко, 18, ідентифікаційний код 30195816)

2. Михайлівська сільська рада Машівського району Полтавської області (39443, Полтавська область, Машівський район, с. Михайлівка, вул. Молодіжна, буд. 17, ідентифікаційний код 21047603)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "08" жовтня 2020 р.

Суддя І.О. Чистякова