ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" жовтня 2020 р. Справа № 924/809/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Попика О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лінкойл" м. Вишневе, Києво - Святошинський район Київська область

до товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" м. Старокостянтинів Хмельницька область

про стягнення 883 454,64грн.

Представники сторін:

позивача: Магурський О.П. за довіреністю від 01.04.2020р.

відповідача: Вознюк Р.П. адвокат

Рішення виноситься після оголошеної в судовому засіданні 30.09.2020р. перерви.

В судовому засідання відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 10.07.2020р. відкрито провадження у справі №924/809/20, в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 червня 2020 року. Підготовче засідання 27 червня 2020 року відкладено на 10 серпня 2020р. Ухвалою від 10.08.2020р. підготовче засідання відкладено на 31.08.2020р. Ухвалою від 31.08.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 08.09.2020р. Ухвалою від 08.09.2020р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 30.09.2020р. У судовому засіданні 30.09.2020р. оголошено перерву до 02.10.2020р.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача (із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) 407 272,53грн. заборгованості за отриманий товар відповідно до умов договору поставки №34 від 15.08.2018р., пені у сумі 105 289, 96 грн., 3% річних у сумі 41388,61 грн., інфляційних втрат у сумі 329 503,54 грн. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на укладений між сторонами 15.08.2018р. договір поставки № 34, відповідно до п.1.1 якого позивач прийняв на себе зобов`язання поставити (передати у власність) відповідача Товар - вугільну продукцію (код за УТК ЗЕД 2701), а останній зобов`язався прийняти цей Товар та оплатити за нього грошові кошти на умовах, викладених у Договорі. Марка вугілля, сорт, кількість, якість, умови і строки поставки визначаються сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору (п.1.4 Договору). Ціна Товару встановлюється у національній валюті України і вказується в укладених Сторонами Специфікаціях (п.2.1 Договору). Зміна ціни товару допускаєтеся, якщо про це визначено Специфікацією (п.2.2 Договору). Товар поставляється на умовах поставки, визначених у Специфікаціях, за тлумаченням ло Інкотермс-2010. Датою поставки та моментом переходу права власності є дата, зазначена станцією призначення залізничної накладної в графі 51 "Календарний штемпель прибуття вантажу" (п.3.1, 3.2, 3.6 Договору). Оплата Товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі на підставі рахунків Постачальника на умовах та у строки, визначені Специфікаціями (розділ 4 Договору). Пункт 4.6 Договору передбачає коригування за актом вартості поставленого вугілля, оплату якого прострочено, у разі збільшення курсу долара США від дати поставки більш ніж на 1%.

Впродовж дії Договору сторони узгоджували основні істотні умови у Специфікаціях №1 від 21.08.2018р. та №2 від 12.11.2018р., а саме: поставку вугілля кам`яного марки "Д" відповідно 4112,5 тон та 280 тон по базовій ціні 3250,00 грн. за тону, на умовах поставки DDP-станція вантажоодержувача Старокостянтинів2; строк опати - протягом 2 (двох) календарних днів від дати поставки.

Позивач зауважує, що поставки Товару за Договором виконувалися Постачальником належним чином, у точній відповідності до Договору і Специфікацій. Щодо кожної партії вугілля Покупцю надавалися рахунок-фактура, видаткова накладна, сертифікат (посвідчення) якості і копії залізничних квитанцій. Оригінал залізничних транспортних накладних Укрзалізниця оформлювала і надавала вантажоодержувачу під час завершення перевезення і передачі вантажу. Загалом, підсумовує позивач, за серпень-листопад 2018р. здійснено постачання товару на суму 14 274 282,53 грн. (з урахуванням коригування). Факт виконання і визначення дати поставки підтверджується видатковими накладними. Граничний термін оплати за кожну поставлену партію продукції наступав відповідно до умов Договору і конкретної Специфікації. Наголошує, що впродовж дії Договору відповідач неналежним чином виконував зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару. Загалом за поставлений товар було сплачено 13 867 010,00 грн. Оскільки оплата поставленого товару здійснювалася з прострочкою, 14.03.2019р. в порядку п.4.6 Договору здійснювалося коригування вартості поставленого вугілля на суму 3225,11 грн., про що позивачем складено та надіслано відповідачу для підписання Акт коригування №1/03-19. Повідомляє, що на дату подання позову утворилася прострочена заборгованість у сумі 407 272,53 грн. Поряд із цим позивач просить стягнути 105289,96грн. пені за період з 04.07.2019р. по 04.07.2020р., 41388,61грн. 3% річних за період з 02.09.2018р. по 04.08.2020р., 329503,54грн. інфляційних нарахувань за період вересень 2018 року - червень 2020 року.

Відповідач у відзиві на позов та представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечують та вважають, що позов підлягає частковому задоволенню. Зокрема вказують, що 15.08.2018 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір № 34, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити у встановлений термін у власність покупця вугільну продукцію (код за УКТ ЗЕД2701) марки Д (0-25), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього кошти на умовах викладених у даному Договорі. Пунктом 1.4 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується протягом серпня - жовтня поставити Покупцю Товар в кількості 4000,00 (+/-5%) тон. Також Договором передбачено, що ціна на Товар є договірною, фіксованою, встановлюється за згодою Сторін у національній валюті України - гривнях. Сторони дійшли згоди, що вартість однієї Тони Товару складає 3111,00 грн. з ПДВ. Після підписання обома Сторонами Договору на поставку Товару, зміна ціни на Товар не допускається, за виключенням випадків узгодження Сторонами ціни Товару викладену в письмовій формі, шляхом укладання Додаткової Угоди до Договору поставки (п.п. 2.1.-2.3 Договору).

Повідомляють, що на виконання Умов Договору позивачем протягом серпня-листопада поставлено 4391,4 тон вугілля на загальну суму 13661645,4 грн. Однак, не зважаючи на те, що кількість поставленого вугілля на 191,4 тон перевищує встановлені умовами Договору кількість поставки, відповідач прийняв даний Товар в повному обсязі та здійснив оплату за нього, що підтверджується платіжними Дорученнями (додаток до відзиву) на загальну суму 13 667 010,00 грн. Таким чином, заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основним боргом, як вважає відповідач, не відповідають дійсності, оскільки такий борг відсутній, а натомість існує переплата в розмірі 5364,6 грн. Звертає увагу суду, що жодних додаткових угод на зміну ціни Товару сторонами не укладалось, як того вимагається п. 2.3 Договору.

З приводу нарахованої пені, відповідач вважає, що остання нарахована поза межами строків встановлених ч.6 ст.232 ГПК України. Крім того просить застосувати строк позовної давності до стягнення пені, оскільки з часу порушення зобов`язання минуло більше одного року.

Поряд із цим, відповідач зазначає, що поданий позивачем розрахунок 3% річних є неправильним, оскільки сума боргу вказаного у розрахунку не відповідає дійсності та спростовується наданими копіями платіжних доручень. Також, для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк штрафних санкцій обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Відповідно до п. 4.2 Договору покупець розраховується з Постачальником за Товар у грошовій формі. Оплата здійснюється на підставі рахунків Постачальника в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на' поточний рахунок Постачальника протягом 5-й банківських днів, віддати поставки. Таким чином, зауважує, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат має розраховуватись починаючи з 6 дня, від дня поставки, за кожну поставку окремо. Днем поставки є дата підписання видаткової накладної. Із врахуванням викладеного, відповідачем подано контррозрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань за яким відповідач вважає обґрунтованими 3% річних у сумі 22664,55грн. та інфляційні нарахування у розмірі 87861,65грн.

Із врахуванням викладеного позов просить задовольнити частково у розмірі 110526,20грн. 3% річних та інфляційних нарахувань. У позові в частині стягнення 407272,53грн. боргу відмовити, до стягнення 441999,56грн. пені застосувати строк позовної давності та відмовити у її стягненні.

Позивач у відповіді на позов з приводу аргументів відповідача вказує, що заявлена до стягнення заборгованість нарахована як різниця вартості відвантаженого Товару та загальної суми оплат за цей Товар, які надійшли від відповідача. Зауважує, що відповідачем у відзиві наведено таблицю відвантажень, в якій вірно зазначено перелік та реквізити видаткових накладних, невірно визначено ціну Товару і, як наслідок, невірно визначені вартості кожної партії Товару і загальна вартість. Крім того, у таблиці відвантажень Відповідачем не зазначено про корегування заборгованості на суму 3225,11 грн., яку було здійснено 14.03.2019р. згідно акту №1/03-19. Повідомляє, що ціна Товару за 1 тону складає 2807,33грн. без ПДВ (3250,00грн. з ПДВ), що підтверджується доданими до позову Специфікаціями та видатковими накладними. також зазначає, що відповідач навів у таблиці конкретні поставки згідно конкретно визначених видаткових накладних з відмінною ціною та сумою, проте не додав до відзиву жодної з таких накладних. Згідно відзиву загальна сума оплат, які здійснив Відповідач, становить 13667010,00 грн., на підтвердження чого до відзиву додано 10 платіжних доручень. Насправді, як повідомляє позивач, загальна сума оплат за товар, яка надійшла від відповідача згідно Договору за 11 платіжками становить 13867010грн., тобто відповідач не врахував платіжне доручення від 15.01.2019р. №9675 на суму 200000грн. Отже, заперечення відповідача про відсутність заборгованості за Товар не доведені та не відповідають фактичним обставинам.

Щодо твердження відповідача про розрахунок відсотків та інфляційних на кожну окрему поставку позивач зазначає, враховуючи, що відповідач здійснював оплату рівними сумами (від 100 тис.грн до 3млн.грн ), а всі платіжні доручення, які підтверджують оплату поставленого Товару, містять значення платежу "за вугілля кам`яне марки Д (0-25) згідно договору поставки №34 від 15.08.2018р." та жодне не містить посилання на конкретний рахунок або накладну, - позивач враховував такі оплати як послідовне погашення заборгованості за поставлений Товар. Відтак, рахунки заборгованості, відсотків та інфляційних побудовано наростаючим підсумком.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи надано копію договору поставки №34 від 15.08.2018р. який укладено між ТОВ "Лінкойл" (Постачальник) та ТОВ "Старокостянтинівцукор" (Покупець) відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити у встановлений термін у власність Покупця вугільну продукцію (код за УКТ ЗЕД 2701), далі по тексту - "товар", а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному Договорі. Марка Товару, сорт, кількість, якість, строки й умови постачання Товару що поставляється та інші відомості необхідні для виконання цього договору, визначаються в Специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п.2 договору Ціна на Товар є договірною, встановлюється за (згодою Сторін у національній валюті України - гривнях, і вказується в укладених Сторонами Специфікаціях. Ціна може змінюватись згідно змінам курсу НБУ у порядку, визначеному у Специфікаціях. Ціна Товару, який піддягає поставці або поставлений не умовах укладеної Сторонами Специфікації, може бути змінена виключно за письмовою згодою обох Сторін. Загальна вартість цього Договору є величиною змінноїі складається з суми вартостей всіх оформлених письмово і підписаних обома сторонами Специфікацій до Договору.

Умови розрахунків вказуються у Специфікаціях до цього Договору. Покупець розраховується з Постачальником за товар у грошовій формі. Оплата здійснюється на підставі рахунків Постачальника в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок Постачальника. Умова оплати: 100% передплата протягом 1 дня з дати узгодження обсягу партії Товару до поставки, що зазначена в рахунку Постачальника, якщо інше не зазначено в Специфікаціях до цього Договору. Рахунок направляється Постачальником на електронну пошту Покупця, зазначену в п.12.7 цього договору, в день узгодження обсягу партії товару. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточних рахунок Постачальника.

Сторони відмічають: у разі, якщо у Покупця виникла, заборгованість перед Постачальником за поставлене вугілля та на дату оплати цієї заборгованості відбулися зміни курсу НБУ Долара США більш ніж на 1% в сторону збільшення від курсу НБУ на дату поставки, базова ціна неоплаченого вугілля підлягає коригуванню і оплата заборгованості здійснюється Покупцем в гривнах України за курсом НБУ гривні по відношенню до долара США + 1,5 % на дату платежу. Збільшення вартості вугілля оформлюється Актом коригування вартості вугілля, який підлягає поверненню Постачальнику в строки та на умовах, передбачених в п.5.2 цього Договору (п.4.6 Договору).

При надходженні грошових коштів від Покупця: в першу чергу кошти направляються на компенсацію витрат за транспортування вугілля; в другу чергу погашається заборгованість за поставлене вугілля; в третю чергу кошти направляються на компенсацію витрат за транспортування вугілля наступних поставок, щодо яких Покупцю надані рахунки - фактури; залишок грошових кошті зараховується в рахунок оплати наступних поставок вугілля за цим Договором (п.4.7 Договору).

Відповідно до п.11.1 Договір вступає в силу з дати його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2018р., а в частині виконання грошових зобов`язань - до повного їх виконання.

21.08.2018р. до договору підписано Специфікацію №1 якою узгоджено поставку вугілля кам`яного Марки Д (0-25) у кількості 4112,50грн., ціна за тону 3250грн. на загальну суму 13365625грн. Строк поставки Товару: серпень - вересень 2018 року. Умови оплати: протягом 2 календарних днів від дати поставки.

12.11.2018р. до договору підписано Специфікацію №2 якою узгоджено поставку вугілля кам`яного Марки Д (0-30) у кількості 280грн., ціна за тону 3250грн. на загальну суму 910000грн. Строк поставки Товару: листопад 2018 року. Умови оплати: протягом 2 календарних днів від дати поставки.

Відповідно до наданих позивачем копій видаткових накладних № 395 від 30.08.2018р., №396 від 30.08.2018р., №401 від 01.09.2018р., № 405 від 01.09.2018р., №406 від 01.09.2018р., №409 від 01.09.2018р., №418 від 01.09.2018р., №402 від 02.09.2018р., №413 від 02.09.2018р., №537 від 24.11.2018р., №538 від 28.11.2018р. відповідачу поставлено вугілля на загальну суму 14271057,42грн., який оплачено частково у сумі 13867010грн.

14.03.2019р. позивачем складено акт коригування №1/03-19 відповідно до п.4.6. Договору та специфікації №1 вартості вугілля, поставленого але не оплаченого відповідачем, в сторону збільшення на суму 3225,11грн. Відповідно до розрахунку заборгованості та акту коригування борг відповідача становить 407272,53грн. на суму коригування.

Поряд із цим, позивачем нараховані та заявлені до стягнення 105289, 96 грн. пені за період з 04.07.2019р. по 04.07.2020р., 3% річних у сумі 41388,61 грн. за період з 02.09.208р. по 04.08.2020р., інфляційних втрат у сумі 329503,54 грн. за вересень 2018року - червень 2020 року.

Оскільки відповідачем не виконано вимоги позивача в добровільному порядку, ТОВ "Лінкойл" звернулось з даним позовом до суду.

Відповідачем в матеріали справи надано копію Договору №34 від 15.08.2018р. укладеного між ТОВ "Лінкойл" (Постачальник) та ТОВ "Старокостянтинівцукор" (Покупець) відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити у встановлений термін у власність Покупця вугільну продукцію (код за УКТ ЗЕД 2701) марки Д (0-25), далі по тексту - "товар", а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному Договорі. Постачальник зобов`язується протягом серпня-жовтня поставити Покупцю Товар в кількості 4000 тон.

Згідно п.2 договору Ціна на Товар є договірною, фіксованою, встановлюється за (згодою Сторін у національній валюті України гривнях. Сторони дійшли згоди, що вартість однієї тони товару складає 3111грн. Після підписання обома сторонами Договору на поставку Товару, зміна ціни на товар не допускається, за виключенням випадків узгодження Сторонами ціни Товару викладену в письмовій формі, шляхом укладання Додаткової угоди до Договору поставки.

Відповідно до п.4 Договору умови розрахунків визначаються встановлюється за згодою Сторін та після підписання Сторонами Договору, зміна умов розрахунку за Товар не допускається.

Покупець розраховується з Постачальником за Товар у грошовій формі. Оплата здійснюється на підставі рахунків Постачальника в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5-ти банківських днів, від дати поставки.

Умова оплати: 100% передплата протягом 1 дня з дати узгодження обсягу партії Товару до поставки, що зазначена в рахунку Постачальника. Рахунок надсилається Постачальником на електронну пошту Покупця, зазначену в п. 12.7 цього Договору, в день узгодження обсягу партії Товару.

Оплата залізничного тарифу при транспортуванні Вугілля здійснюється Постачальником з подальшою компенсацією його вартості Покупцем на підставі наданих Постачальником рахунку, залізничної накладної та акту надання послуг. Покупець компенсує Постачальнику вартість залізничного тарифу до місця призначення; встановлену "Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги" на час відправлення вантажу із застосуванням коефіцієнта "К" - 1,9.

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

При надходженні грошових коштів від Покупця: в першу чергу кошти направляються на компенсацію витрат за транспортування вугілля 9 ( якщо Покупець здійснює компенсацію витрат на транспортування вугілля); в другу чергу погашається заборгованість за поставлене вугілля; в третю чергу кошти направляються на компенсацію витрат за транспортування вугілля наступних поставок, щодо яких Покупцю надані рахунки-фактури; залишок грошових коштів зараховується в рахунок оплати наступних поставок вугілля за цим Договором.

Згідно п.п.7.4 та 7.7. Договору у випадку порушення умов оплати Товару, передбачених розділом 4.2. цього Договору, Покупець, на вимогу Постачальника, зобов`язується сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу, від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 232 ГК України.

У разі невиконання Покупцем умов оплати за Товар на умовах, передбачених розділом 4 цього Договору, понад 10 календарних днів Постачальник має право в односторонньому порядку припинити або не здійснювати поставку Товару без яких-небудь негативних наслідків для себе. Неустойки (пені, штрафи) нараховуються і виплачуються лише в тому випадку, якщо вони прямо встановлені цим Договором або законодавчим актом України, і лише за умови, що одна Сторона направила іншій Стороні, що порушила свої зобов`язання, письмову претензію з нарахованою неустойкою (пенею, штрафом) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання

Договір вступає в силу з дати його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2018р., а в частині виконання грошових та гарантійних зобов`язань до повного їх виконання. Закінчення строку дії або розірвання цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.

У матеріалах справи також наявні платіжні доручення № 8648 від 04.09.2018р., №8675 від 06.09.2018р., №8736 від 13.09.2018р., №8775 від20.09.2018р., №8831 від 26.09.2018р., №8866 від 28.09.2018р., № 9482 від 14.12.2018р., №9506 від 19.12.2018р., №9747 від 29.01.2019р., №9927 від 21.02.2019р. про сплату відповідачем отриманого товару на суму 13667010грн., протокол обшуку від 03.09.2019р. який містить опис документів та предметів, які виявлено та вилучено в ході проведення обшуку.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з договору поставки №34 від 15.08.2018р. згідно умов якого сторони взяли на себе зобов`язання з поставки та оплати товару.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано копію договору поставки №34 від 15.08.2018р. Натомість відповідач заперечуючи проти позовних вимог вказав на існування у нього іншої редакції договору, відмінної від наданої позивачем до позовних матеріалів, а також повідомив, що ним не підписувались Специфікації до цього договору.

Судом береться до уваги положення ст.73 ГПК України, яка передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ст.74 ГПК).

Відповідно до ч.1,2 ст.91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Поряд із цим, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Ухвалою суду від 31.08.2020р. було зобов`язано ТОВ "Лінкойл" надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору №34 від 15.08.2018р. та Специфікації №1 від 21.08.2018р., №2 від 12.11.2018р. у зв`язку із наявною у відповідача іншої редакції договору.

На виконання даної ухвали позивачем повідомлено про неможливість надати оригінали зазначених доказів, у зв`язку із їх вилученням співробітками СБУ під час обшуку. Як доказ чого надано копію протоколу обшуку від 03.09.2019р. Однак, судом встановлено, що копія протоколу належним чином не засвідчена та не містить інформації про вилучення у позивача в тому числі і оригіналу договору №34 від 15.08.2018р. та Специфікації №1 від 21.08.2018р., №2 від 12.11.2018р.

Тобто, судом констатується відсутність у ТОВ "Лінкойл" оригіналів витребуваних доказів. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу (договору №34 від 15.08.2018р. в редакції позивача та Специфікації №1 від 21.08.2018р., №2 від 12.11.2018р.)

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (абз. 2 ч.6 ст.91 ГПК України).

Натомість відповідачем на вимогу суду було надано для огляду в судовому засіданні оригінал договору №34 від 15.08.2018р. на який відповідач посилається як на підставу існування між сторонами договірних відносин, зміст якого є відмінним від змісту копії договору наданого позивачем.

Зважаючи на викладене, судом як належний доказ існування між сторонами договірних відносин у даній справі береться до уваги договір №34 від 15.08.2018р. у редакції наданій відповідачем.

Відповідно до п.1.1. даного договору позивач зобов`язався поставити у встановлений термін у власність відповідача вугільну продукцію (код за УКТ ЗЕД 2701) марки Д (0-25), далі по тексту - "товар", а відповідач зобов`язався прийняти Товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному Договорі. Позивач зобов`язався протягом серпня-жовтня поставити відповідачу Товар в кількості 4000 тон.

Згідно п.2 договору Ціна на Товар є договірною, фіксованою, встановлюється за (згодою Сторін у національній валюті України гривнях. Сторони дійшли згоди, що вартість однієї тони товару складає 3111грн. Після підписання обома сторонами Договору на поставку Товару, зміна ціни на товар не допускається, за виключенням випадків узгодження Сторонами ціни Товару викладену в письмовій формі, шляхом укладання Додаткової угоди до Договору поставки.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами позивачем на підставі видаткових накладних № 395 від 30.08.2018р., №396 від 30.08.2018р., №401 від 01.09.2018р., № 405 від 01.09.2018р., №406 від 01.09.2018р., №409 від 01.09.2018р., №418 від 01.09.2018р., №402 від 02.09.2018р., №413 від 02.09.2018р., №537 від 24.11.2018р., №538 від 28.11.2018р. поставлено відповідачу 4391,4 тон вугілля на загальну суму 13661645,40грн. із розрахунку 3111грн. за тону.

Позивач просить стягнути з відповідача 407272,53грн. боргу за поставлений товар. При цьому дана сума є відкорегованою вартістю поставленого товару яка проведена позивачем відповідно до п.4.6 договору (у редакції позивача) у зв`язку із прострочкою оплати.

Поряд із цим матеріалами справи, зокрема платіжними дорученнями № 8648 від 04.09.2018р., №8675 від 06.09.2018р., №8736 від 13.09.2018р., №8775 від20.09.2018р., №8831 від 26.09.2018р., №8866 від 28.09.2018р., № 9482 від 14.12.2018р., №9506 від 19.12.2018р., №9747 від 29.01.2019р., №9927 від 21.02.2019р. підтверджується сплата відповідачем вартості товару на суму 13667010грн., а також переплата в сумі 5364,60грн.

Зазначене вище свідчить про відсутність у відповідача боргу за поставлений товар у заявленому позивачем розмірі. Тобто позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність у відповідача боргу за поставлений товар у заявленій сумі. Отже вимога ТОВ "Лінкойл" про стягнення 407272,53грн. боргу задоволенню не підлягає.

Доводи позивача про те, що сторони визначили вартість товару у видаткових накладних, які підписані відповідачем без зауважень, судом до уваги не приймаються, оскільки не відповідають умовам договору відповідача, яким визначено сталу вартість товару, яка може бути змінена лише шляхом укладення сторонами письмової додаткової угоди. Натомість у матеріалах справи відсутні докази укладення такої угоди.

Поряд із цим, позивачем нараховані та заявлені до стягнення 105289, 96 грн. пені за період з 04.07.2019р. по 04.07.2020р., 3% річних у сумі 41388,61 грн. за період з 02.09.208р. по 04.08.2020р., інфляційних втрат у сумі 329 503,54 грн. за вересень 2018року - червень 2020 року.

Як вбачається із поданих позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат останні здійсненні виходячи із умов договору поставки №34 від 15.08.2018р. у редакції позивача.

Оскільки договір поставки №34 від 15.08.2018р. у редакції позивача в силу ст.91 ГПК України судом як доказ до уваги не приймається, до уваги береться наданий відповідачем контррозрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат здійснений відповідно до умов договору №34 від 15.08.2018р. у редакції останнього.

Відповідач вважає обґрунтованими 3% річних у сумі 22664,55грн. за період з 06.09.2018р. по 13.12.2018р. та інфляційні нарахування у розмірі 87861,65грн. за період вересень - листопад 2018 року.

Відповідно до п.4 Договору умови розрахунків визначаються встановлюється за згодою Сторін та після підписання Сторонами Договору, зміна умов розрахунку за Товар не допускається.

Покупець розраховується з Постачальником за Товар у грошовій формі. Оплата здійснюється на підставі рахунків Постачальника в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5-й банківських днів, від дати поставки. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно нарахованих позивачем втрат від інфляції, судом враховується положення п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань". Так, згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Судом в даному випадку приймається до уваги, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Тобто, врахування індексу інфляції можливе лише на суму простроченої заборгованості не менше як на один місяць та у порядку відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання. Крім того, сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Така позиція викладена у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 №62-97р. При цьому індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Із врахуванням викладеного судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення позивачем 329503,54грн. інфляційних нарахувань, при цьому взято до уваги контррозрахунок відповідача, та встановлено, що обґрунтованими є інфляційні у розмірі 54027,99грн. за жовтень - листопад 2018 року. У стягненні 275475,55грн. інфляційних необхідно відмовити.

З приводу заявлених до стягнення позивачем 41388,61грн. 3% річних, при їх перерахунку, судом беруться до уваги умови договору поставки №34 від 15.08.2018р. (в редакції відповідача) щодо вартості поставленого товару, строків оплати, а також контрозрахунок наданий відповідачем яким враховано часткові оплати товару, а також п.4.6 договору яким передбачено черговість зарахування позивачем коштів за цим договором.

З огляду на викладене, обґрунтованими є 3% річних у розмірі 22664,55грн. за період з 06.09.2018р. по 13.12.2018р. У стягненні 16724,06грн. 3 % річних необхідно відмовити.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 3 ст.549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Підпунктами 7.4 та 7.7. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення умов оплати Товару, передбачених розділом 4.2. цього Договору, Покупець, на вимогу Постачальника, зобов`язується сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу, від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 232 ГК України.

Позивач просить стягнути з відповідача 105289,96грн. за період з 04.07.2019р. по 03.07.2020р. Як вбачається із поданого розрахунку, останній проведено на суму боргу у розмірі 407272,53грн. Натомість судом констатовано, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність у відповідача боргу за поставлений товар у заявленій сумі, відповідно відсутні підстави для нарахування на зазначену суму боргу пені. А тому позовні вимоги про стягненні 105289,96 грн. пені задоволенню не підлягають.

При цьому заява відповідача про застосування строку позовної давності до заявленої позивачем суми пені судом не розглядається, оскільки у її стягненні відмовлено по суті.

Судом береться до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема, 24664,55грн. 3% річних та 54027,99грн. інфляційних нарахувань,

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лінкойл" м. Вишневе, Києво - Святошинський район Київська область до товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" м. Старокостянтинів Хмельницька область про стягнення 883 454,64грн. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" (Хмельницька область, м. Старокостянтинів, пров. Гольдфадена (Мануїльського),10 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Лінкойл" (Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, 31А ) - 24664,55грн. (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят чотири гривні 55 коп.) 3% річних, 54027,99грн. (п`ятдесят чотири тисячі двадцять сім гривень 99коп.) інфляційних нарахувань, 1150,39грн. (одна тисяча сто п`ятдесят гривень 39коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У позові в частині стягнення 407272,53 грн. боргу, 105289,96грн. пені, 275475,55грн. інфляційних нарахувань та 16724,06грн. 3 % річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 12.10.2020р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 3 примірники: 1 - до справи, 2 - позивачу (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, 31А), 3 - відповідачу (31102 Хмельницька обл., м. Старокостянтинів пров. Гольдфадена (Мануїльського, 10). Всім з повідомленням про вручення.