РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.10.2020Справа № 910/10955/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), 5)

про стягнення грошових коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27 липня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (позивач) надійшла позовна заява №11/10/146 від 16.07.2020 року до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (відповідач) про стягнення збитків у вигляді нестачі вантажу на суму в розмірі 4 860, 29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань, зокрема, відповідач допустив незбереження перевезеного вантажу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Ч. 1 ст. 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзиви відповідачів.

Ч. 5 статті 176 ГПК України передбачає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до умов договору № 1428 від 16.07.2018р. з Приватним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на адресу Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» по залізничній накладній № 42343210 надійшло вугілля високо-летуче коксівне марки «WELMORE» у вагоні № 53527743, вантажовідправник - Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Южний».

До відправки вказаний вагон надійшов з вагою, зазначеною у залізничній накладній а саме - 68,6 тон. Після прибуття вагону на станцію Авдіївка органом транспорту проведено комісійне переважування маси вантажу на підставі статті 52 Статуту залізниць України та встановлена вагова нестача у спірному вагоні - 2350 кг, складений комерційний акт № 482803/22 від 19.02.2020 р. Відповідно до комерційного акту № 482803/22: «...Згідно з документом значиться вага: нетто 68 600кг, тара 23 100кг. При зважуванні виявилося: брутто 89 350кг, тара 23 100кг, нетто 66 250кг, що менше ваги зазначеної в накладної на 2 350кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу на рівні бортів, хвилеподібна, маркована вапнем, праворуч по напрямку руху над 1-2 люками є виїмка їм х 1,5м х їм, маркування порушене. ...».

Відповідно до статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Згідно статті 25 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.ст.110, 127 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, і матеріальну відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Пункт «а» статті 114 Статуту залізниць України визначає: «Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі...»

Відповідальна нестача розрахована згідно рахунку, наданого постачальником ПРАТ «Маріупольський МК ім. Ілліча».

Рахунок № 93095135, наданий ПРАТ «Маріупольський МК ім. Ілліча» повністю відповідає вимогам діючого законодавства, як документ вантажовідправника, оскільки між ПРАТ «АКХЗ» та ПРАТ «Маріупольський МК ім. Ілліча» був укладений договір поставки вугілля № 1428, на підставі якого продавець зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити продукцію, вказану в специфікаціях до дійсного договору на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п.3.1 вказаного договору, поставка продукції здійснюється видами транспорту, вказаних у специфікаціях. Продавець зобов`язується поставити продукцію на умовах поставки, вказаних у специфікаціях, відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс у редакції 2010 року. Ціна на продукцію, що поставляється по дійсному договору, вказується у специфікаціях (п.4.1 договору).

Як свідчить специфікація № 160 від 01.02.2020 р. до договору № 1428, ПРАТ «АКХЗ» та ПРАТ ««Маріупольський МК ім. Ілліча»» дійшли згоди у січні 2020 року поставити вугілля високо-летуче коксівне марки «WELMORE», виробник - Coal Company LLC, країна походження - США, умови поставки - FCA порт Южний, ст. Берегова Одеської залізниці відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс у редакції 2010 року, вантажоодержувач - ПРАТ «АКХЗ», станція Авдіївка, Донецької залізниці.

Згідно з п.8 зазначеної Специфікації датою поставки, переходу ризиків та переходу права власності на продукцію, що продається за цією специфікацією, вважається дата відмітки (електронно-цифрового підпису) станції Берегова про прийняття цієї продукції до перевезення, яке вказане у залізничній накладній.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

В комерційному акті зазначені обставини, що вказують на факт втрати (недостачі) вантажу, який був прийнятий перевізником до перевезення у справному стані та у кількості згідно з накладною.

На підтвердження завданих збитків та як належні докази оплати рахунку-фактури № 93095135 від 12.02.2020 р. про сплату вугільної продукції. Позивач надав рахунок-фактури № 93095135 від 12.02.2020р., який було закрито шляхом сплати платіжним дорученням № від 28.11.2019 року та завірену копію банківської виписки від 28.11.2019 року.

В свою чергу відповідач заперечує проти позову. Також відповідач послався на ст.115 Статуту залізниць України, в якій зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу Доданий до позовної заяви рахунок-фактура №93095135 від 12.02.2020р. видано не відправником, а іншою особою - ПРАТ «ММК імені Ілліча». Також підписаний між позивачем та ПРАТ «ММК ім.Ілліча» акт приймання- передачі від 12.02.2020р. підтверджує, що позивачем отримані товарно-матеріальні цінності в повному обсязі. Таким чином, на думку відповідача, вартість втраченого вантажу не підтверджена належними доказами.

Суд не погоджується з доводами відповідача з огляду на те, що матеріали справи містять рахунок-фактуру №93095135 від 12.02.2020 року, яким підтверджено вартість вантажу. Вказаний рахунок-фактуру підписано безпосереднім власником та особою, за чиїм дорученням було укладено договір перевезення.

Отже, вартість вантажу підтверджена належним чином, матеріали справи містять належні докази того, що мала місце нестача вантажу.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 34, 73 , 74, 86, 98, 104, 129, 165, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) суму у розмірі 4 860, 29 грн. та судовий збір у сумі 2102, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.10.2020 р.

Суддя М.В. Данилова