УХВАЛА

м. Київ

07.10.2020Справа № 910/14422/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" - Кадирова В. В. (правонаступником якого у частині стягнення 106667793,39 грн. є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фінгруп Фактор"

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Національний Банк України, 2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; на стороні відповідача: 3) ОСОБА_1 , 4) ОСОБА_2 , 5) ОСОБА_3 , 6) ОСОБА_4 ,

7) ОСОБА_5 , 8) ОСОБА_6 , 9) ОСОБА_7 ; 10) ОСОБА_8

про стягнення 106667793,39 грн.

Головуючий суддя Сташків Р.Б.,

суддя Привалов А.І.,

суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Бортнюк М.В.

Представники сторін:

від позивача (ПАТ "Дельта Банк") - не з`явився;

від позивача (ТОВ "ФК "Фінгруп Фактор") - Скворцова В.О. (адвокат);

від відповідача - Собко О.В., Малярчук Ю.Б. (адвокати);

від третьої особи-1, 2, 3, 4, 5, 6, 8 - не з`явився;

від третьої особи-7 та 9 - Гук О.О. (адвокат);

від третьої особи-10 - Петриченко А.І. (адвокат).

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва у складі: головуючого судді Сташківа Р.Б., суддів Привалова А.І. та Пінчука В.І. знаходиться указана справа №910/14422/15 у межах якої Позивач звернувся з позовом до Відповідача про стягнення 106667793,39 грн. заборгованості за договором кредитної лінії №ВКЛ-2022390 від 29.08.2013 та додаткових договорів до нього, з яких 79870000 грн. заборгованості за простроченим кредитом, 14096507,95 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 7247381,92 грн. заборгованості за простроченими процентами, 661703,52 грн. пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів та 4792200 грн. штрафу за неналежне виконання зобов`язання. Вимоги позову мотивовані непогашенням Відповідачем боргу за договором кредитної лінії № ВКЛ-2022390 від 29.08.2013.

Одночасно з цим, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ВКЛ-2022390 від 29.08.2013, 28.11.2014 з Позивачем (банком) були укладені наступні договори поруки:

- з ОСОБА_3 договір поруки №П 2022390-15;

-з ОСОБА_1 договір поруки №П 30019775-4;

- з ОСОБА_4 договір поруки №П 30019775-3;

- з ОСОБА_5 договір поруки №П ;

- з ОСОБА_6 договір поруки №П ;

- з ОСОБА_7 договір поруки № П2022390-6;

- та з ОСОБА_9 договір поруки №П 2022390-15 (далі разом - Договори поруки).

Предметом Договорів поруки є зобов`язання фізичних осіб - поручителів відповідати у повному обсязі перед Позивачем за виконання Відповідачем зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів, комісій та можливих санкцій у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором № ВКЛ-2022390 від 29.08.2013.

Позивач вказує, що у подальшому у лютому 2015 року на підставі Договорів поруки він здійснив договірне списання грошових коштів з рахунків поручителів, відкритих в банку та здійснив повне погашення заборгованості позичальник перед банком за кредитним договором, та видав Відповідачу довідку про відсутність заборгованості. Також Позивач посилається, що у лютому-березні 2015р. йому надійшли листи поручителів за Договорами поруки про списання грошових коштів з їх депозитних рахунків з метою погашення заборгованості по кредитному договору № ВКЛ-2022390 від 29.08.2013.

Натомість, боржник за кредитним договором №ВКЛ-2022390 від 29.08.2013 вважаючи, що вищезазначені договори поруки суперечать нормам чинного законодавства України та порушують права Відповідача, оскаржив їх, звернувшись до суду з позовами до:

- ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору поруки №30019775-4 від 28.11.2014, укладеного з Позивачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2016 у справі № 761/23379/15-ц позовні вимоги Відповідача до ОСОБА_1 задоволено, визнано недійним договір поруки №П30019775-4 від 28.11.2014, та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.11.2016 указане рішення залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2016 відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2016 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17.11.2016;

- ОСОБА_5 про визнання недійсним Договору поруки № від 28.11.2014, укладеного з Позивачем. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/14155/15-ц за указаним позовом призначено технічну експертизу давності договору поруки від 28.11.2014 № ;

- ОСОБА_9 про визнання недійним Договору поруки №2022390-8 від 28.11.2014, укладеного з Позивачем. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2016 у справі № 757/27946/15-ц, задоволено позов. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.01.2017 у справі №757/27946/15-ц, рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2016 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2016 скасовано, в справу направлено на новий розгляд. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2017 справу №757/27946/15-ц прийнято до провадження;

- ОСОБА_7 про визнання недійним Договору поруки №2022390- 6 від 28.11.2014, укладеного з Позивачем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2017 у справі №761/22001/15-ц в задоволені позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2017 скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2017 у справі № 761/22001/15-ц, задоволено апеляційну скаргу та визнано недійсним Договір поруки № 2022390-6 від 28.11.2014.

Ухвалою суду від 04.12.2017 було зупинено провадження у даній справі до вирішення пов`язаних з нею справ: №761/23379/15-ц та №761/22001/15-ц Шевченківського районного суду м. Києва, №753/14155/15-ц Дарницького районного суду м. Києва та №757/27946/15-ц Печерського районного суду м. Києва, у тому числі за результатами їх перегляду вищими інстанціями та на новому розгляді.

Ухвалою суду від 17.09.2019 провадження у справі №910/14422/15 було поновлено у звязку із поданим клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фінгруп Фактор" про заміну позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 та постановою Верховного суду від 31.03.2020, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фінгруп Фактор" про заміну позивача, Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" правонаступником задоволено частково, замінено позивача, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фінгруп Фактор" в частині стягнення заборгованості за позовом в сумі 106667793,39 грн.

У судовому засіданні 07.10.2020 розглядалось раніше заявлене клопотання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" від 18.05.2018 щодо збільшення позовних вимог на суму заборгованості Відповідача по Договору Кредитної лінії №ВКЛ-2022390 за період з 19.05.2015 по 04.10.2016, відповідно до якого нова сума боргу складає 136208554, 97 грн: заборгованість за простроченим кредитом - 79870000 грн, сума пені за несвоєчасне повернення кредиту - 14096507, 95 грн., сума заборгованості за простроченими нарахованими процентами - 33768598,38 грн., суми пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів - 3271880,71 грн., суми штрафу - 4792200 грн., суми 3% річних від суми простроченої заборгованості за процентами - 269566,98 грн., суми інфляційних втрат за простроченими процентами - 139800,95 грн.

Відповідне клопотання про збільшення позовних вимог було підтримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фінгруп Фактор", як законним правонаступником позивача (крім права на стягнення судового збору сплаченого позивачем у даній справі).

Разом з тим, відповідач заперечував проти збільшення позовних вимог, щодо нарахування 3% річних від суми простроченої заборгованості за процентами та інфляційних втрат за простроченими процентами зазначивши, що це є зміною підстав та предмету спору.

Розглянувши вказану заяву суд дійшов висновку про її прийняття до розгляду виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Позивачем у заяві про збільшення позовних вимог в тому числі було змінено предмет позову шляхом донарахування 3% річних від суми простроченої заборгованості за процентами та інфляційних втрат за простроченими процентами.

При цьому підстави позовних вимог залишилися ті ж самі - прострочення повернення кредиту та сплати відсотків.

Так, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже має місце нова ціна позову - 136208554, 97 грн., з якої і підлягає вирішенню спір у даній справі.

Крім того, у судовому засіданні 07.10.2020 були розглянуті раніше подані клопотання ОСОБА_8 про зупинення провадження у даній справі.

У клопотанні від 23.06.2020 ОСОБА_8 просив суд зупинити провадження у даній справі до вирішення пов`язаних з нею справ: №761/23379/15-ц Шевченківського районного суду м.Києва, №753/14155/15-ц Дарницького районного суду м. Києва та №757/27946/15-ц Печерського районного суду м. Києва, у тому числі за результатами їх перегляду вищими інстанціями та на новому розгляді, за тими ж самими підставами, які були викладені в ухвалі суду від 04.12.2017 про зупинення провадження у справі №910/14422/15.

У клопотанні від 24.06.2020 ОСОБА_8 просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №757/38343/19-ц за позовом ОСОБА_8 до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ "ФК Фінгруп Фактор", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товарної біржі «Катеринославська», за участю третьої особи ПАТ "Укргазвидобування" про визнання недійсним і скасування рішення, визнання недійсним договору, зобов`язання вчинити дії, яка перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва, зазначивиши, що обгрунтуванням позовних вимог у цій справі є незаконність проведення електронних торгів з продажу лоту у складі якого містилось право вимоги за Кредитним договором №ВКЛ-2022390 від 29.08.2013, частина з яких належить ОСОБА_8 .

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що підставою для зупинення провадження у даній справі ухвалою від 04.12.2017 було те, що суд не міг, вирішуючи даний господарський спір, вирішувати питання про те, чи суперечить зміст оскаржених Договорів поруки, які є пов`язаними з предметом спору, законодавству, чинному на момент укладення цих Договорів поруки, оскільки суб`єктний склад сторін цих Договорів поруки не відповідає вимогам ст. 1 ГПК України (у редакції чинній на день прийняття ухвали від 04.12.2017), а саме - поручителями є фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання (фізичними особами - підприємцями).

Разом із тим, Господарський процесуальний кодекс України на сьогоднішній день діє у новій редакції, яка відносить спори у справах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, до компетенції господарських судів.

Таким чином, дослідження спірних договорів поруки віднесено до компетенції господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Заявниками не доведено перед судом на теперешній час об`єктивну неможливість розглянути дану справу до вирішення інших наведених ними справ. Зокрема, на думку суду зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Приймаючи до уваги наведене, підстави для задоволення клопотань про зупинення провадження у даній сраві відсутні, у зв`язу із чим, суд протокольною ухвалою відмовив у їх задоволенні.

Разом з тим, у зв`язку із прийняття судом збільшення позовних вимог у даному спорі та неявкою інших учасників справи у судове засідання, суд вважає за доцільне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 4, 20, 183, 196 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:.

Підготовче судове засідання відкласти на 02.11.20 о 15:00 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №17.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Р.Б. Сташків

Суддя А.І. Привалов

Суддя В.І. Пінчук