УХВАЛА

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/15331/20

За заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі № 910/15331/20

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІДРЕЙЛ"

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства та скасування реєстраційних записів

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення учасників справи

УСТАНОВИВ:

07.10.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 02.10.2020 (вх. № 15331/20 від 07.10.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІДРЕЙЛ" (далі - відповідач, ТОВ "СІДРЕЙЛ") з вимогами:

- визнати недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ "СІДРЕЙЛ", оформлене Протоколом № 17 від 16 січня 2017 року;

- скасувати державну реєстрацію змін до Статуту ТОВ "СІДРЕЙЛ", реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 5047962, здійснену 17 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Москаленко Н.О.;

- скасувати реєстраційні записи щодо ТОВ "СІДРЕЙЛ" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 6047962 від 18 січня 2017 року, № 7047962 від 01 червня 2017 року, № 8047962 від 13 червня 2017 року, № 9047962 від 27 червня 2017 року, № 042047962 від 08 вересня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15331/20 від 12.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

07.10.2020 ОСОБА_1 також подав до Господарського суду міста Києва заяву про забезпечення позову № б/н від 02.10.2020 (вх. № 01-20/9510/20 від 07.10.2020) (далі - заява про забезпечення), відповідно до якої просить суд:

- накласти арешт на частку ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ "СІДРЕЙЛ" розміром 60% від загального розміру статутного капіталу ТОВ "СІДРЕЙЛ";

- заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ "СІДРЕЙЛ" розміром 60% від загального розміру статутного капіталу ТОВ "СІДРЕЙЛ".Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, приписами частини 2 наведеної статті визначено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Заявником не дотримано вимог ст. 139 ГПК України з огляду на таке.

Матеріали заяви про забезпечення позову не містять жодних доказів на підтвердження особи-підписанта вказаної заяви про забезпечення позову. За відсутності таких доказів, заявником не підтверджено зазначені ним у заяві про забезпечення позову прізвище, ім`я та по батькові заявника та його місця проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Відповідно до п. 63.1 ст. 63 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі - Кодекс) облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 63.2 та п. 63.5 ст. 63 Кодексу).

Відповідно до п. 70.5 ст. 70 розділу ІІ Кодексу та п.1 розд. VII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 (далі - Положення) фізична особа незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через представника подати до відповідного контролюючого органу облікову картку фізичної особи - платника податків за формою № 1ДР (далі - Облікова картка № 1ДР) (додаток 2), яка є водночас заявою для реєстрації у Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу, який містить необхідні для реєстрації реквізити (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дату народження, місце народження, місце проживання, громадянство).

Формування реєстраційного номера облікової картки платника податків здійснюється ДФС на підставі відомостей, поданих фізичною особою в Обліковій картці за формою № 1ДР.

Підтвердженням достовірності реєстраційного номера облікової картки платника податків є документ, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі (Картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта відповідно до пункту 10 розділу VII цього Положення.

Документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі, надається протягом трьох робочих днів з дня звернення фізичної особи, її представника до контролюючого органу за місцем проживання фізичної особи.

Форму документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі, та порядок його видачі, встановлено Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженим наказом № 882. У такому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків.

З огляду на наведене, заявником не дотримано вимог пункту 2 частини 1 статті 139 ГПК України.

Судом також встановлено, що заяву про забезпечення позову подано заявником до відкриття провадження у справі. Так, у заяві про забезпечення позову заявник зазначив, що її подано одночасно з поданням позовної заяви. Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15331/20 від 12.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви. Отже, станом на дату подання до суду заяви про забезпечення позову та на дату постановлення даної ухвали суду - провадження у справі № 910/15331/20 не відкрито.

Таким чином, оскільки заява про забезпечення позову подана до відкриття провадження у справі, то в такій заяві заявник додатково мав зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Заявник у заяві про забезпечення позову зазначив осіб, які можуть отримати статус учасника справи: позивача ( ОСОБА_1 ), відповідача (ТОВ "СІДРЕЙЛ") та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Москаленко Наталія Олександрівна; ОСОБА_3 ).

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 у позовній заяві № б/н від 02.10.2020, обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Сідрейл", оформлене протоколом № 17 від 16 січня 2017 року, яким визначено новий склад учасників Товариства і затверджено порядок розподілу статутного капіталу Товариства на частки між його учасниками, є недійсним, оскільки прийняте без додержання норм законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема ст. 147 Цивільного кодексу України і ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», якими закріплювався порядок відступлення частки (її частини) у статутному капіталі товариства. На твердження ОСОБА_1 , правочин, за яким учасник ТОВ "Сідрейл" ОСОБА_3 відступив громадянину України ОСОБА_2 частину належної йому частки розміром 60% від загального розміру статутного капіталу ТОВ "Сідрейл", є нікчемним на підставі прямої вказівки закону з огляду на недотримання письмової форми його вчинення.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається, в тому числі, на такі обставини:

" ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у віці 48 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2018 року, копія якого додається.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 його частка у статутному капіталі ТОВ "Сідрейл", отримана з порушенням вимог закону, наразі є предметом спору у Печерському районному суді м. Києва за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як спадкоємців ОСОБА_2 до ТОВ "Сідрейл" про визнання права власності (справа № 757/46824/18-ц).

Зокрема, ОСОБА_4 просить суд визнати за нею право власності на 1/2 (одну другу) частки ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл", що складає 30% статутного капіталу Товариства, як об`єкту права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, кожен з позивачів просить суд визнати за ними право власності на спадкове майно у вигляді 1/5 (однієї п`ятої) частки ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл", що складає по 6% статутного капіталу Товариства для кожного спадкоємця. До того ж, по 1/5 (одній п`ятій) частки ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ "Сідрейл" також може перейти іншим його спадкоємцям - сину ОСОБА_3 і доньці ОСОБА_7 ".

Проте, особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 фактично не зазначені заявником у заяві про забезпечення позову у якості осіб, які можуть отримати статус учасника справи.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи (ч. 1 ст. 41 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з зч. 1, 5 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлні статтею 42 цього Кодексу.

З огляду на наведене, заявником не дотримано вимог частини 2 статті 139 ГПК України.

Частиною 7 ст. 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову № б/н від 02.10.2020 - повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.10.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега