ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 Справа № 917/1146/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36007

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2-А, м. Полтава, 36008

про стягнення 320 134,41 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В.

Представники сторін в судове засідання не викликались, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: стягується 30 115,10 грн. 3% річних та 290 019,33 грн. пені за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію.

Відповідач позов не заперечує, разом з тим просить врахувати: відсутність можливості впливати на порядок, строки та розмір розрахунків; можливість їх здійснення лише після отримання оплати від споживачів опалення та гарячої води (населення); ступінь виконання зобов`язання і відсутність у зв`язку з цим понесених позивачем збитків та просить суд зменшити розмір пені на 90%.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до Договору про постачання електричної енергії споживачу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" зобов`язалося продати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок, а Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" здійснювати платежі згідно з погодженими сторонами умовами.

Позивач у справі вважає, що у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань та несвоєчасною оплатою, відповідач зобов`язаний понести відповідальність у вигляді 3% річних та пені.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші юридичні правочини чи факти.

Приписами ст. ст. 626, 638 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони і прийняття пропозиції другою стороною. Акцепт пропозиції укласти договір залежить від виду договору.

Статтями 633, 634 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товару, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається, на однакових для всіх споживачів умовах.

У якості обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбуд" надано Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є окремим видом договору, а саме публічним договором та договором приєднання.

Відповідно до п.п. 1.2.8,3.2.5, 3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018 року договір постачання розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору, шляхом приєднання споживачем до обраної пропозиції, через заяву - приєднання. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору. Публічний Договір про постачання електроенергії , як пропозиція, розміщений Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" на офіційному веб - сайті hllps://www.energo.pl.ua.

У відповідності до п. 2.7 постанови № 312 НКРЕКП від 14.03.2018 року, п. 3.1.5 ПРРЕЕ договір постачання електроенергії укладається шляхом приєднання до умов публічного договору: підписання заяви - приєднання; оплати отриманого від постачальника рахунку; фактичного споживання будь - яких обсягів електричної енергії.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви-приєднання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до публічного договору та обраної споживачем комерційної пропозиції № 10, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" у період з 01.09.2019 по 31.03.2020 року поставлялася активна електрична енергія, яка споживалася відповідачем, що підтверджується рахунками постачальника та платіжними дорученнями споживача про їх оплату.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розділом 5 Договору визначено, додатками № 2 (Комерційна пропозиція) встановлено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі авансового платежу, до 25 числа розрахункового періоду (місяця споживання) у розмірі повної вартості очікуваного споживання. Оплата за фактично спожиту електроенергію здійснюється споживачем на підставі отриманого у постачальника рахунку протягом 5 робочих днів від дня його отримання. Разом з тим, як свідчить рахунки постачальника, платіжні доручення про їх сплату, розрахунки ціни позову, оплата спожитої електроенергії здійснювалась несвоєчасно та не в повному обсязі, що не заперечується і самим споживачем.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних. При викладених обставинах, із наданих позивачем доказів позов в частині стягнення 30 115,10 грн. 3% річних є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 546, 549 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В Законі України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань повинен оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.8 Договору та Комерційної пропозиції № 10 сторони обумовили, що у разі порушення строків оплати спожитого газу споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару, що підтверджує наявність підстав для стягнення з відповідача 290 019,33 грн. пені.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90% суд зазначає наступне.

У зв`язку з особливим режимом оплати теплової енергії, передбаченим ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, встановленим постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 року, єдиним джерелом надходження коштів є грошові кошти отримані від реалізації теплової енергії та надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання населенню, виконання поточних зобов`язань становило суттєві труднощі у своєчасному виконанні грошових зобов`язань перед позивачем. При цьому ступінь виконання зобов`язання в цілому склав 100%, що не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

Згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського процесуального кодексу України розмір неустойки до якої відноситься штраф і пеня, встановлюється договором або актами цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне значення. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання, боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, враховуючи, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань за договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, виходячи із загальних засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50% та визначити до стягнення з відповідача пеню у розмірі 145 009,67 грн.

Витрати по оплаті судового збору відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2-А, м. Полтава, 36008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36007, ) 30 115,10 грн. 3% річних, 145 009,67 грн. пені та 2 626,88,00 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання даним рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.10.2020 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.