номер провадження справи 28/101/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 Справа № 908/1917/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової О.В., при секретарі Федоровій К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу

за позовом селянського (фермерського) господарства "Тілець" (71001, Запорізька область, Більмацький район, смт. Більмак, вул. Шевченка, буд. 52-Б)

до відповідача Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області (71030, Запорізька область, Більмацький район, смт. Комиш-Зоря, вул. Вокзальна, буд. 5)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50)

про визнання рішення сорок п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 23.05.2019 №34 "Про припинення договору оренди землі від 18.07.2008 №11, укладеного із С(Ф)Г "Тілець" в особі голови Ващенка К.С., у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено" недійсним;

2. скасування повністю акту індивідуальної дії - рішення сорок п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 23.05.2019 №34 "Про припинення договору оренди землі від 18.07.2008 №11, укладеного із С(Ф)Г "Тілець" в особі голови Ващенка К.С., у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено";

3. визнання продовженою дії договору оренди земельної ділянки загальної площею 67,20 га, в тому числі ріллі - 67, 20 га від 18.07.2008 №11 на тих самих умовах і на той самий строк між Комиш-Зорянською селищною радою Більмацького району Запорізької області та селянським (фермерським) господарством "Тілець";

4. зобов`язання відповідача укласти додаткову угоду.

За участю представників сторін:

від позивача: Ващенко К.С., голова С(Ф) господарства "Тілець"; Горобієвський С.О., ордер серії ЗП №132763 від 05.07.19, адвокат;

від відповідача: Василенко Н.Г., довіреність №02-123/0933 від 18.08.2020;

від третьої особи: Артюхіна К.Ю., довіреність від 02.01.20 №0-8-.62-4/62-20;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява селянського (фермерського) господарства "Тілець до відповідача Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області про визнання недійсним рішення №34 від 23.05.2019; скасування рішення №34 від 23.05.2019; визнання продовженою дію договору оренди землі від 18.07.2008 №11 на тих самих умовах та про зобов`язання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 18.07.2008 №11.

Позивачем у позові зазначено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що прийняттю оскаржуваного рішення Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 23.05.2019 №34 передували певні протиправні дії ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області. Також зазначено про безпідставну відмову (заперечення) Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області у поновленні договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою суду від 01.08.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення виявлених недоліків.

Позивач усунув виявлені судом недоліки позовної заяви в установлений законом строк.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/101/19. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.09.2019.

13.09.2019 від відповідача надійшли заперечення проти позовної заяви, відповідно до яких відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

24.09.2019 та 25.09.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.09.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області; відкладено підготовче засідання, судове засідання призначено на 15.10.2019.

В судовому засіданні 15.10.2019 оголошено перерву до 24.10.2019.

21.10.2019 від відповідача надійшла заява про залучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.10.2019 зупинено провадження у справі №908/1917/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 08.05.2018 у справі №320/5724/17 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання права користування земельною ділянкою; зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі №908/1917/19.

Ухвалою суду від 30.07.2020 поновлено провадження у справі №908/1917/19 зі стадії підготовчого провадження; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; судове засідання призначено на 27.08.2020.

18.08.2020 на електрону адресу суду від відповідача надійшли заперечення на позов без електронного цифрового підпису.

21.08.2020 на адресу суду від відповідача надійшли аналогічні заперечення, що і на електрону пошту суду. В запереченнях відповідач зазначав, що ніяких письмових звернень від голови С(Ф)Г Тілець про продовження договору оренди землі від 18.07.2018 № 11 до моменту завершення його терміну дії не надходило. Зауважував, що землі державної власності, в тому числі і земельна ділянка, яка знаходилася в оренді позивача були передані Комиш-Зарянській об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність, отже відповідач не був розпорядником спірної земельної ділянки, тому не мав права продовжувати дію договору. З урахуванням викладеного просив в позові відмовити.

Ухвалою від 27.08.2020 закрито підготовче провадження, справу №908/1917/19 призначити до судового розгляду по суті на 14.09.2020 о/об 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні 14.09.2020 був присутній представник відповідача, здійснювалася фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів програмно-апаратного комплексу Акорд.

Представник позивача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, причин неявки не повідомили, будь-яких клопотань процесуального характеру на адресу суду не надали.

Станом на 14.09.2020 до суду повернулася копія ухвали суду про призначення судового засідання на 27.08.2020 з відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою. Також у суду відсутні докази повідомлення відповідача про призначення справи до судового розгляду по суті на 14.09.2020.

Враховуючи викладене, суд ухвалив відкласти розгляд справи по суті на 05.10.2020 о 12 год. 00 хв.

05.10.2020 від позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог в частині номеру оскаржуваного рішення відповідача, а саме: просить вважати вірним номер рішення 34 замість помилково зазначеного номеру 23. Для розгляду судом клопотання про уточнення позовних вимог позивач також подав клопотання про продовження підготовчого провадження.

В судовому засіданні 05.10.2020 були присутні представники сторін та третьої особи, здійснювалася фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів програмно-апаратного комплексу Акорд.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав клопотання про уточнення позовних вимог в частині номеру оскаржуваного рішення, а також клопотання про продовження строку підготовчого провадження для розгляду судом питання про уточнення позовних вимог.

Суд прийняв уточнення позовних вимог до розгляду, оскільки по суті це не є зміною предмету або підстав позову, а є лише усуненням технічної помилки при складанні тексту позовної заяви. У зв`язку з цим питання про продовження строку підготовчого провадження судом не розглядалось.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням їх уточнення.

Представники відповідача та третьої особи проти задоволення позову заперечували.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2008 Куйбишевською районною державною адміністрацією (орендодавець) та С(Ф)Г «Тілець» (орендар, позивач) укладено договір оренди землі №11, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Благовіщенської сільської ради, для ведення фермерського господарства, відповідно до розпоряджень голови районної державної адміністрації від 23.10.2007 №530 та від 17.07.2008 №411.

У пунктах 2, 3, 5 договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 67,20 га, в тому числі ріллі 67,20 га. На земельних ділянках об`єкти нерухомого майна відсутні. Нормативна грошова оцінка землі складає 636509 грн.

Відповідно до п. 8 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від вартості земельної ділянки, що становить 19095,27 грн. на рік.

За умовами п. 7 договору договір вступає в дію з моменту його державної реєстрації і діє до 18.07.2018. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. є1 ч. 1 ст. 151 Земельного кодексу України в редакції Закону № 5462-VI від 16.10.2012 до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.012.015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно з п. 31 даного Положення Держгеокадастр розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

16.04.2018 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (третя особа у справі) з листом-повідомленням про продовження договору оренди. До листа додано проект додаткової угоди, відповідно до якої запропоновано продовжити дію договору до 18.07.2028, визначити нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 2101403,81 грн. та встановити орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки землі, а саме: щорічно в сумі 105070,19 грн.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області було розглянуто лист позивача та надано відповідь листом-повідомленням від 17.05.2018 №27-8-0.6-3890/2-18 про відмову в поновленні договору оренди, посилаючись на те, що запропоновані позивачем строк дії договору та розмір орендної плати не відповідають нормам Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, рекомендаціям Держгеокадастру та позиції Головного управління, відповідно до яких строк дії договору оренди не може становити менше 7 років, а розмір орендної плати не може становити менше 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

15.06.2018 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-повідомленням про продовження договору оренди, до якого було додано проект додаткової угоди з новими умовами: строк оренди встановлено до 18.07.2025, а розмір орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки землі, а саме: щорічно в сумі 252168,46 грн.

У відповідь на цей лист Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повідомило позивача листом вих. №27-8-0.6-4844/2-18 від 16.07.2018 про втрату позивачем переважного права на поновлення договору оренди землі у зв`язку з тим, що позивач вже звертався з пропозицією про поновлення договору оренди і йому було відмовлено в поновленні договору.

26.09.2018 Головним управлінням Держгеокадастру в Запорізькій області видано наказ №8-1789/15-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», відповідно до якого наказано передати Комиш-Зорянській селищній об`єднаній територіальній громаді у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 2057,8995 га, які розташовані на території Комиш-Зорянської селищної об`єднаної територіальної громади Більмацького району Запорізької області за межами населеного пункту згідно з додатком. Визначено, що на використання земельних ділянок встановлено обмеження та обтяження прав згідно з додатком. Право власності на земельні ділянки, зазначені в додатку до наказу, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У додатку до цього наказу під номером 12 зазначена земельна ділянка з кадастровим номером №:04:003:0168 площею 67,1985 га, яка використовується С(Ф)Г «Тілець» на підставі договору оренди землі від 18.07.2008 №11.

Рішенням Комиш-Зорянської селищної ради від 16.10.2018 №20 «Про прийняття земельних ділянок з державної власності у комунальну власність» прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Комиш-Зорянської селищної об`єднаної територіальної громади Більмацького району Запорізької області загальною площею 2057,8995 га за межами населених пунктів згідно з додатком.

03.12.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право комунальної власності Комиш-Зорянської селищної об`єднаної територіальної громади на земельну ділянку площею 67,1985 га з кадастровим номером №:04:003:0168.

12.03.2019 позивач звернувся до Комиш-Зорянської селищної об`єднаної територіальної громади з листом-зверненням про поновлення договору оренди землі, посилаючись на двічі надіслані у встановлений строк листи-повідомлення про поновлення договору оренди землі попередньому орендодавцю.

23.05.2019 Комиш-Зорянською селищною радою прийнято рішення №34 «Про припинення договору оренди землі від 18.07.2008 №11, укладеного із С(Ф) «Тілець» в особі голови Ващенка К.С., у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено», відповідно до якого вирішено припинити дію договору оренди землі від 18.07.2008 №11, укладеного із С(Ф) «Тілець» в особі голови Ващенка К.С., у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено, голові С(Ф) «Тілець» Ващенку К.С. здійснити повернення земельної ділянки до земель запасу Комиш-Зорянської селищної ради за актом приймання-передачі ну умовах визначених договором оренди.

Листом вих. №02-123/0751 від 19.06.2019 Комиш-Зорянська селищна рада (відповідач) повідомила позивача про те, що термін дії договору оренди закінчився 18.07.2018, в продовженні якого було відмовлено Головним управлінням Держгеокадастру в Запорізькій області, і на даний момент Комиш-Зорянською селищною радою прийнято рішення про припинення договору оренди землі. У зв`язку з цим відповідач просив позивача повернути земельну ділянку до земель запасу Комиш-Зорянської селищної ради.

Позивач вважає відмову відповідача в поновленні договору оренди землі протиправною, оскільки їй передували протиправні дії ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області. Вважає, що договір оренди поновлений автоматично у зв`язку з відсутністю заперечень попереднього орендодавця проти поновлення дії договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі. Тому підстави для прийняття відповідачем рішення про припинення договору оренди землі були відсутні.

На підставі вказаних обставин позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом у даній справі до відповідача Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області про визнання недійсним рішення №34 від 23.05.2019; скасування рішення №34 від 23.05.2019; визнання продовженою дії договору оренди землі від 18.07.2008 №11 на тих самих умовах та про зобов`язання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 18.07.2008 №11.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані нормами Земельного кодексу України та Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі», який є спеціальним законом у сфері спірних правовідносин.

Статтею 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Статтею 18 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент укладання договору оренди землі, було передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до умов п. 7 договору оренди договір вступає в дію з моменту його державної реєстрації і діє до 18.07.2018. Державну реєстрацію договору проведено 09.10.2008. Проте суд зазначає, що в даному випадку дата державної реєстрації договору має значення тільки для визначення моменту набрання чинності договором, а не для визначення дати його закінчення, оскільки строк дії договору визначений конкретною календарною датою (терміном), а не періодом (строком).

Згідно з ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу України терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Враховуючи викладене, дія договору оренди спливає 18.07.2018.

До спливу строку договору оренди землі позивач звернувся до належного орендодавця - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в порядку ч. 1 ст. 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» з пропозицією від 16.04.2018 про поновлення договору оренди землі на змінених умовах та відповідним проектом додаткової угоди.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області було розглянуто лист позивача та надано відповідь листом-повідомленням від 17.05.2018 №27-8-0.6-3890/2-18 про відмову в поновленні договору оренди землі у зв`язку з незгодою із запропонованими позивачем умовами договору.

Згідно з ч. 4 ст. 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, в силу приписів ч. 4 ст. 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк припинилося.

Той факт, що в подальшому позивач погодився змінити умови договору оренди відповідно до нормативів Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, не змінює юридичного факту припинення договору оренди в силу приписів ч. 4 ст. 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі».

Доводи позивача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не заперечувало проти продовження дії договору протягом місяця після закінчення строку дії договору, а тому договір продовжив свою дію автоматично, суд визнав безпідставними з огляду на таке.

Виходячи зі змісту ст. 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі», для поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, відповідно до ч. 6 даної статті необхідна наявність таких умов:

- орендар повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі;

- орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди;

- відсутність протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Суд зазначає, що зміст норм ст. 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» слід тлумачити у їх взаємозв`язку, зокрема щодо строків звернення орендаря до орендодавця та строків розгляду орендодавцем пропозицій орендаря. Так, відповідно до змісту ч. 2 даної статті орендар має звернутися до орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Відповідно до ч. 5 даної статті орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, а за наявності заперечень направляє орендарю лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. З огляду на це в ч. 6 ст. 33 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» встановлено граничний місячний строк після закінчення строку договору, протягом якого має бути надіслано лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди. Однак суд зауважує, що дана норма не обмежує орендодавця у праві надіслати орендарю заперечення в поновленні договору на новий строк раніше вказаного строку, зокрема у відповідь на пропозицію орендаря щодо поновлення договору на новий строк.

В даному випадку орендар не звертався до орендодавця з пропозицією про укладення договору оренди землі на новий строк на той же строк на тих же умовах, а звернувся з пропозицією укласти договір на змінених умовах, щодо яких орендодавець у встановлений строк висловив свою незгоду. Тобто на момент закінчення строку дії договору була наявна письмова відмова орендодавця проти продовження дії договору на запропонованих позивачем умовах. У зв`язку з цим безпідставним є посилання позивача на відсутність протягом місяця після закінчення дії договору письмових заперечень орендодавця проти продовження дії договору.

За наявності наданої у встановлений строк відмови належного орендодавця в поновленні договору оренди на новий строк, у суду відсутні правові підстави вважати договір оренди поновленим та спонукати відповідача укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, з огляду, зокрема і на те, що з пропозицією про продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах позивач до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не звертався.

Щодо посилань позивача на зміну орендодавця за договором, суд зазначає, що, виходячи з матеріалів справи, орендодавець був змінений з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на Комиш-Зорянську селищну раду Більмацького району Запорізької області у зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку, яке відбулось 03.12.2018 з дати реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права комунальної власності Комиш-Зорянської селищної об`єднаної територіальної громади на земельну ділянку площею 67,1985 га з кадастровим номером №:04:003:0168.

Отже, зміна власника та орендодавця земельної ділянки відбулась вже після припинення дії договору оренди внаслідок закінчення його строку, що мало місце 18.07.2018. А тому посилання позивача на те, що його не було повідомлено своєчасно про зміну орендодавця земельної ділянки є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання продовженою дію договору оренди землі від 18.07.2008 №11 на тих самих умовах та зобов`язання відповідача укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 18.07.2008 №11.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним рішення №34 від 23.05.2019; скасування рішення №34 від 23.05.2019 (з урахуванням уточнень позовних вимог в частині номеру оспорюваного рішення) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно з п. «г» ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Акти ненормативного характеру (індивідуальні акти) породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

Предметом оскарження в даній справі є рішення №34 від 23.05.2019 про припинення договору оренди землі від 18.07.2008 №11, яке є актом індивідуальної дії, який прийнятий тільки по відношенню до позивача та стосується припинення правовідносин за договором оренди землі від 18.07.2008 №11.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 1481 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Як встановлено судом, на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення договір оренди фактично припинив свою дію, втім позивачем здійснювалось фактичне користування земельною ділянкою, яка і до цього часу позивачем не повернута власнику, тому дане рішення лише юридично оформило існуючі правовідносини між позивачем та попереднім орендодавцем, які фактично склались на момент його прийняття, та не порушувало право позивача на оренду земельної ділянки, оскільки воно вже було припинено на момент прийняття даного рішення.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд справи покладаються на позивача.

Керуючись 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Набрання рішенням законної сили, строк на апеляційне оскарження та порядок подачі апеляційної скарги визначені статтями 241, 256, 257 ГПК України з урахуванням положень пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 15.10.2020.

Суддя О.В.Федорова