ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020м. ДніпроСправа № 904/4252/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка Донецької області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 12 942,74 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" вартість нестачі вугілля у розмірі 12 942,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у листопаді 2019 року зі станції Курахівка Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" здійснило відправлення вагонів №№ 63487250, 63424618, 60729936, 60519618, 56545015 навантажених вугіллям кам`яним марки г-газовий згідно залізничних накладних №№ 51309573, 51309540, 51422970, 51482602, 51517571 на станцію Енергодар Придніпровської залізниці ДТЕК Запорізька ТЕС ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

При проходженні вагонів через станцію Енергодар Придніпровської залізниці, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних, а саме:

- у вагоні № 63487250 маса брутто 90 050 кг., тара 23 600 кг., нетто 66 450 кг., що менше ніж зазначено в документі на 3 550 кг.;

- у вагоні № 63424618 маса брутто 90 450 кг., тара 23 500 кг., маса нетто 66 950 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1 850 кг.;

- у вагоні № 60729936 маса брутто 90 000 кг., тара 21 800 кг., маса нетто 68 200 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1 000 кг.;

- у вагоні № 60519618 маса брутто 90 800 кг., тара 22 700 кг., маса нетто 68 100 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1 200 кг.;

- у вагоні № 56545015 маса брутто 88 350 кг., тара 21 700 кг., нетто 66 650 кг., що менше ніж зазначено в документі на 1 550 кг.

Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційними актами № від 06.11.2019, №476906/1128 від 19.11.2019, №476906/1132 від 21.11.2019, №476906/1134 від 21.11.2019, № 476906/1135 від 21.11.2019.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п.27 Правил видачі вантажів для мінерального палива - 1%, відповідальна вагова недостача складає суму 12 942,74 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність підстав, які дають право позивачу на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача, як перевізника, вартості нестачі вантажу. Крім того, відповідач зазначає, що переуступний напис зроблений із порушення вимог чинного законодавства, а наявні у матеріалах справи докази передачі права на пред`явлення претензій та позовів не є належними.

Також відповідач вказує на те, що позивачем не правильно визначено масу нестачі вантажу, оскільки позивачем при обчисленні природної втрати застосовано норма природної втрати, яка складає 1% для мінерального палива. У графі №50 залізничних накладних зазначено: "Вантаж змерзається". Таким чином, спірні вантажі відправлені у вологому стані, відтак має застосовуватись норма природної втрати, яка складає 2%. Відповідачем надано контррозрахунок вартості нестачі вантажу, яка складає 6 520,12 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 справу №904/4252/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 позовну заяву залишено без руху; Товариству з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" запропоновано протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: направити позовну заяву з додатками на адресу Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", надати до суду належні докази направлення (фіскальний чек та опис вкладення) та роз`яснено, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвалою суду від 17.08.2020 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року зі станції Курахівка Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" здійснило відправлення вагонів №№ 63487250, 63424618, 60729936, 60519618, 56545015 навантажених вугіллям кам`яним марки г-газовий згідно залізничних накладних №№ 51309573, 51309540, 51422970, 51482602, 51517571 на станцію Енергодар Придніпровської залізниці ДТЕК Запорізька ТЕС ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі - Статут) Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

Відповідно до положень статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

При проходженні вагонів через станцію Енергодар Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

За результатами проведеної перевірки залізницею були складені комерційні акти: № від 06.11.2019, №476906/1128 від 19.11.2019, №476906/1132 від 21.11.2019, №476906/1134 від 21.11.2019, № 476906/1135 від 21.11.2019.

Так, згідно з комерційним актом № 476906/1091 від 06.11.2019 (а.с. 5), складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми №64129 від 02.11.2019 ст. Покровськ, №849 від 05.11.2019 ст. Таврійськ, при контрольному переважуванні на справних 150-Т тензометричних вагонних вагах вагону №63487250 виявилось брутто 90 050 кг, тара 23 600 кг з документа, нетто 66 450 кг, що менше вантажного документа на 3550кг. Навантаження вище бортів на 20см-30см, укатане, маркування двома повздовжніми борознами. Маркування порушене, є сліди ходіння. З 5-го по 7 люка ліворуч рухом поїзда є виїмка 450см*100см-120см*40см-50см. Вагон без дверей, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг. Посада начальника вантажного району по штатному розкладу не передбачена.

Згідно з комерційним актом № 476906/1128 від 19.11.2019 (а.с. 6), складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми №65658 від 18.11.2019 ст. Покровськ, №882 від 19.11.2019 ст. Таврійськ, при контрольному переважуванні на справних 150-Т тензометричних вагонних вагах вагону №63424618 виявилось брутто 90 450 кг, тара 23 500 кг з документа, нетто 66 950кг, що менше документа на 1850кг. Навантаження вище рівня бортів на 10см-20см, вкатане. Вантаж маркован двома повздовжніми борознами. З 1 по 7 люки ліворуч є виїмка довжиною 1050см, шириною 80см-220см, глибиною 40см-50см. В місці виїмки маркування відсутнє. Маються сліди ходіння, Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг. Посада начальника вантажного району по штатному розкладу не передбачена.

Згідно з комерційним актом № 476906/1132 від 19.11.2019 (а.с. 7), складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми №65663 від 18.11.2019 ст. Покровськ, №887 від 20.11.2019 ст. Таврійськ, при контрольному переважуванні на справних 150-Т тензометричних вагонних вагах вагону №60729936 виявилось брутто 90000 кг, тара 21800 кг з документа, нетто 68200кг, що менше документа на 1000кг. Навантаження вище рівня бортів на 10см, вкатане. Вантаж маркован двома повздовжніми борознами. З 1 по 7 люки ліворуч є виїмка довжиною 1050см, шириною 80см-100см, глибиною 30см-40см. В місці виїмки маркування порушено. Маються сліди ходіння. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг. Посада начальника вантажного району по штатному розкладу не передбачена.

Згідно з комерційним актом № 476906/1134 від 21.11.2019 (а.с. 8), складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми №65809 від 20.11.2019 ст. Покровськ, №887 від 20.11.2019 ст. Таврійськ, при контрольному переважуванні на справних 150-Т тензометричних вагонних вагах вагону №60519618 виявилось брутто 90800 кг, тара 22700 кг з документа, нетто 68100кг, що менше документа на 1200кг. Навантаження вище рівня бортів на 20см, вкатане зі скосами до бортів. Вантаж маркован двома повздовжніми борознами. Над 4-7 люками ліворуч є виїмка близько довжиною 600см, шириною 150см, глибиною 30см-40см. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг. Посада начальника вантажного району по штатному розкладу не передбачена.

Згідно з комерційним актом № 476906/1135 від 21.11.2019 (а.с. 9), складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми №65810 від 20.11.2019 ст. Покровськ, №887 від 20.11.2019 ст. Таврійськ, при контрольному переважуванні на справних 150-Т тензометричних вагонних вагах вагону №56545015 виявилось брутто 88350 кг, тара 21700 кг з документа, нетто 66650кг, що менше документа на 1550кг. Навантаження на рівні бортів, вкатане, зі скосами бортів. Вантаж маркован двома повздовжніми борознами. Над 5-7 люками ліворуч є виїмка близько довжиною 500см, шириною 150см, глибиною 30см-40см. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. Відсутній вантаж у вагоні вміститися міг. Посада начальника вантажного району по штатному розкладу не передбачена.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони з вугіллям кам`яним були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, - при перевезенні вантажів у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива.

З огляду на те, що кам`яне вугілля є твердим мінеральним паливом і у залізничних накладних №№ 51309573, 51309540, 51422970, 51482602, 51517571 відсутні відомості щодо прийняття залізницею до перевезення вантажу у вологому стані (зазначено вантаж у твердому стані, вологість 0%), суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення відповідальної недостачі вугілля з урахуванням норми недостачі, яка становить 1% маси, - для мінерального палива.

Таким чином, відповідальна недостача вугілля під час перевезення становить:

- у вагоні № 63487250 маса нетто 66450 кг, норма недостачі 70000кг х 1% = 700 кг, відповідальна недостача складає 3550 кг 700 кг = 2850 кг (2,85 т);

- у вагоні № 63424618 маса нетто 66950 кг, норма недостачі 68800 кг х 1% = 688 кг, відповідальна недостача складає 1850 кг 688кг = 1162 кг (1,162 т);

- у вагоні № 60729936 маса нетто 68200 кг, норма недостачі 69200 кг х 1% = 692 кг, відповідальна недостача складає 1000 кг 692 кг = 308 кг (0,308 т);

- у вагоні № 60519618 маса нетто 68100 кг, норма недостачі 69300 кг х 1% = 693 кг, відповідальна недостача складає 1200 кг 693 кг = 507 кг (0,507 т);

- у вагоні № 56545015 маса нетто 66650 кг, норма недостачі 68200 кг х 1% = 682 кг, відповідальна недостача складає 1550 кг 682 кг = 868 кг (0,868 т).

Вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати складає 12 943,31 грн., у тому числі:

- у вагоні №63487250 6 721,13 грн. (2,85 т х 2358,29 грн., ціна продукції з ПДВ згідно з довідкою ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а.с. 17);

- у вагоні №63424618 2 552,52 грн. (1,162 т х 2196,66 грн., ціна продукції з ПДВ згідно з довідкою ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а.с. 17);

- у вагоні №60729936 649,25 грн. (0,308 т х 2107,94 грн., ціна продукції з ПДВ згідно з довідкою ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а.с. 17);

- у вагоні №60519618 1 113,71 грн. (0,507 т х 2196,66 грн., ціна продукції з ПДВ згідно з довідкою ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а.с. 17);

- у вагоні №56545015 1 906,70 грн. (0,868 т х 2196,66 грн., ціна продукції з ПДВ згідно з довідкою ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а.с. 17).

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу. Позивач просить стягнути вартість недостачі вугілля кам`яного з відповідача у розмірі 12 942,74 грн., що і є причиною спору.

Предмет доказування у даній справі становлять наступні обставини:

- здійснення відповідачем перевезення вантажів за залізничними накладними №№ 51309573, 51309540, 51422970, 51482602, 51517571;

- наявність або відсутність вагової недостачі продукції у вагонах №№ 63487250, 63424618, 60729936, 60519618, 56545015;

- вартість вагової недостачі вантажу у вагонах №№ 63487250, 63424618, 60729936, 60519618, 56545015;

- наявність або відсутність вини відповідача у виникненні вагової недостачі вантажу у вагонах №№ 63487250, 63424618, 60729936, 60519618, 56545015 та підстав для застосування відповідальності за завдану майнову шкоду.

Позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги та які входять до предмета доказування в даній справі, надано: залізничні накладні №№ 51309573, 51309540, 51422970, 51482602, 51517571; комерційні акти № від 06.11.2019, №476906/1128 від 19.11.2019, №476906/1132 від 21.11.2019, №476906/1134 від 21.11.2019, № 476906/1135 від 21.11.2019; довідку про вартість вугільної продукції.

Частиною першою статті 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом статті 307 ГК України та статті 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до статті 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно із статтею 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

За приписом статті 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами (Правилами перевезення вантажу) іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера). Відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов. Перелік вантажів, перевезення яких допускається на відкритому рухомому складі, встановлюється Правилами (ст. 32 Статуту залізниць України).

Положеннями п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542, встановлено, що перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов`язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов`язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів. У разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно із статтею 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно ч. 3 ст. 917 Цивільного кодексу України визначено право перевізника відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Як свідчать матеріали справи, на станції Енергодар Придніпровської залізниці, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних. За результатами проведеної перевірки залізницею були складені комерційні акти: № від 06.11.2019, №476906/1128 від 19.11.2019, №476906/1132 від 21.11.2019, №476906/1134 від 21.11.2019, № 476906/1135 від 21.11.2019.

Зазначені комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнають належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах №№ 63487250, 63424618, 60729936, 60519618, 56545015.

Докази заперечень відповідача щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актах та посадових осіб, які їх підписали, а також факту опротестування їх з боку сторін відсутні.

Водночас, на станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, оскільки протилежного сторонами не доведено, а саме залізницею не було зроблено будь-яких зауважень до стану вагонів №№ 63487250, 63424618, 60729936, 60519618, 56545015 та вантажу і на проміжних станціях. Комерційні акти № від 06.11.2019, №476906/1128 від 19.11.2019, №476906/1132 від 21.11.2019, №476906/1134 від 21.11.2019, № 476906/1135 від 21.11.2019 не містять відомостей про те, що вагони мають технічні несправності, які могли призвести до втрати вантажу.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі статтею 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Відповідно до п. 2.7 роз`яснень президії Вищого господарського суду України №04-5/225 від 29.09.2008 "Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Так, матеріали справи містять довідку вантажовідправника ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" (а.с 17) в якій зазначено вартість кам`яного вугілля, що поставлялось згідно накладних №№ 51309573, 51309540, 51422970, 51482602, 51517571.

Довідка підписана директором Долбієвим ЮМ., начальником відділу з планування та інвестицій Покиньтелицею Е.В. та скріпленні печаткою підприємства.

Разом з цим, суд звертає увагу, що для визначення розміру збитків не є обов`язковим надання доказів понесення витрат з оплати вантажу, оскільки документом, що підтверджує розмір збитків може бути, в тому числі довідка про вартість вантажу.

Отже, вартість вантажу, яка є базою для нарахування суми збитків, що підлягають відшкодуванню перевізником, позивачем доведена наявними в матеріалах справи документами.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільної продукції вугілля кам`яного у спірних вагонах слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Так, пунктом 2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 № 334, встановлено, що згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним підписом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний підпис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів (далі - Правила оформлення перевізних документів), затверджених наказом Міністерства транспорт) України від 21.11.2000 за № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил, що заповнюється згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542, зареєстрованих у Міністерстві.

За приписами п. 6.6 Правил оформлення перевізних документів, заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил з урахуванням таких особливостей;

у графі 19 "Номер вагона" зазначаються загальна кількість вагонів у відправці та напис "Дивись відомість";

у графах 24 "Маса вантажу, визначена відправником" та 25 "Маса вантажу, визначена залізницею" зазначається загальна маса вантажу, у графі 30 "Тарифні відмітки" - загальна сума платежів.

Згідно з п. 6.7 Правил оформлення перевізних документів, номери вагонів, їх рід, число осей, маса тари, вантажопідйомність, маса вантажу, пломби (запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПГЕ)), сума платежів для кожного вагона зазначаються у відомості вагонів (додаток 2), яка додається до накладної та є її невід`ємною частиною. У верхній частині відомості зазначаються номер відправки (накладної), дата приймання вантажу до перевезення, коди станцій відправлення та призначення. У кінці відомості зазначаються загальна маса вантажу і загальна сума платежів. Про відомість вагонів зазначається у графі 9 "Документи, що додані відправником ".

Отже, при оформлені групової відправки до перевезення вагони необхідно зазначати у відомості вагонів, яка є продовженням накладної та додається до неї як невід`ємна частина.

Форма накладної не містить окремої графи для внесення переуступного напису, засвідченого підписом керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства, пояснення до заповнення накладної не передбачають внесення до форми накладної напису про передачу права на пред`явлення позову вантажоодержувачем вантажовідправнику.

Відтак, на підставі положень статті 133 Статуту залізниць України вантажоодержувач передав право пред`явлення позову за недостачу вантажу, відправленого згідно залізничних накладних №№ 51309573, 51309540, 51422970, 51482602, 51517571 вантажовідправнику, що підтверджується належним чином оформленими та засвідченими переуступним підписом вантажоодержувача на відповідних залізничних накладних, оригінали яких містяться у матеріалах справи.

Таким чином, накладні, які додано до позову, є належними та допустимими доказами в обґрунтування позову про стягнення вартості недостачі вантажу, а доводи відповідача - безпідставними.

Щодо посилання відповідача у відзиві про необхідність застосування норми природної втрати у розмірі 2 % маси нетто вантажу

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів з мінеральним паливом -вугіллям кам`яним, становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) "Вугілля кам`яне, антрацит; брикети, котуни та аналогічні види твердого палива, одержані з кам`яного вугілля" (код товару 2701) відноситься до групи товарів 27 "Палива мінеральні; нафта та продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні".

В залізничній накладній відсутні відомості про те, що спірний вантаж було відправлено вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані. Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива >У, має бути не більше ніж 16,0 % (п.4.3.). Один із основних показників якості вугілля кам`яного є волога, яка за даними спірних накладних у вугіллі марки Г(Г1)Р (0-200) не перевищує гранично допустиму норму, що підтверджується відповідними записом у графі 50 перевізного документа та записом у графі 20 "Вантаж в твердому стані. Вологість 0%".

Відповідно до розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України від 19.03.2002 за № 163, цей стандарт поширюється на антрацит, кам`яне та буре вугілля, горючі сланці, а також на продукти їх перероблення (в подальшому - паливо) і встановлює метод визначання грануло-метричного складу-палива.

З урахуванням визначення національними стандартами України кам`яного вугілля як твердого мінерального палива, при видачі вантажу з кам`яним вугіллям застосовується норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто), яка становить 1 % маси вантажу.

Стосовно доводів відповідача щодо змерзання вантажів, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, (надалі - Правил перевезення вантажів, які змерзаються), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644, вугілля кам`яне відноситься до вантажу, який змерзається, оскільки перевозиться навалом і при температурі нижче 0 градусів по Цельсію втрачає свої властивості сипучості внаслідок змерзання окремих часток вантажу між собою та примерзання їх до підлоги та стін вагона.

За п. п. 7, 12 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, профілактичні заходи від змерзання вантажів застосовуються в період з 15 листопада до 1 березня, а вибір профілактичних засобів, передбачених цими Правилами, або інших засобів провадиться відправником у залежності від роду вантажу, технології вивантаження та подальшої переробки вантажу. При цьому відправник зобов`язаний зазначити в накладній у графі "Заяви та відмітки відправника" про відсотки вологості вантажу та про застосовані заходи від змерзання (п.9), в іншому випадку станція відмовляє у прийманні до перевезення вантажу, якщо в накладній не вказано про застосовані заходи від змерзання (п.11).

Так, з метою дотримання відправником вантажу встановлених норм перевезення вантажів, які змерзаються, та профілактичних заходів, та недопущення затримки розвантаження вагонів; змерзання вантажу, який не може бути вивантажений внаслідок втрати сипучості, було застосовано засоби профілактики від змерзання, як обмаслення у кількості 1%, про що свідчать зазначені у графі 50 накладної відомості. В разі не виконання профілактичних засобів проти змерзання вантажів, прибулий у замерзлому стані вантаж технічно не можливо вивантажити шляхом перекидання напіввагона в вагоноперекидачеві. Такий вантаж вивантажується вручну частинами після кайлування, дробіння, що значно збільшує час на вивантаження.

Враховуючи викладене, суд вважає посилання відповідача у відзиві про необхідність застосування норми природної втрати у розмірі 2 % маси нетто вантажу необґрунтованим.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 12 942,74 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код ВП 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька область, Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1-а, ідентифікаційний код 33959754) вартість нестачі вугілля у розмірі 12 942 (дванадцять тисяч дев`ятсот сорок дві) грн. 74 коп. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 15.10.2020.

Суддя Н.М. Євстигнеєва