РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.10.2020Справа № 910/4654/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/4654/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пері Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП»

про стягнення 491542,49 грн

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП» (далі - відповідач) про стягнення 491542,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору оперативної оренди обладнання №СО-17-0001714 від 29.06.2017 позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування (оренду) будівельну опалубку, проте відповідач свого обов`язку щодо здійснення оплати орендних платежів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 67695,51 грн. Окрім того, відповідач за умовами укладеного договору викупив у позивача майно, що є його предметом, однак не здійснив за нього оплату в розмірі 423846,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/4654/20, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні 11.08.2020, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду справи по суті на 08.09.2020.

Судове засідання, призначене на 08.09.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Васильченко Т.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2020 розгляд справи по суті призначено на 05.10.2020.

В судове засідання 05.10.2020 представники сторін не з`явилися, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Так, відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд справи судом та про право відповідача подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду про повідомлення про дату, час та місце розгляду справи були направлені судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження позивача та відповідача, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на дату розгляду справи в матеріалах справи наявні рекомендовані поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, з відмітками про отримання.

Приписами пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи і не повідомили суду про причини неявки, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за їх відсутності.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Однак, відповідно до редакції пункту 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» (чинної до 17.07.2020) Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки, в тому числі щодо подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" (з урахуванням внесених змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України №500 від 17.06.2020), з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено карантин з 22.05.2020 по 31.07.2020, із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні, продовжено на всій території України дію карантину.

17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX, за яким процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом (пункт 2 розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).

Отже, 17.07.2020 автоматичне продовження процесуальних строків на період дії карантину припинено, однак законодавцем надано проміжний термін тривалістю 20 днів для учасників справи на вчинення відповідних процесуальних дій.

Втім відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду ані відзив на позов, ані клопотання про продовження строку на його подання, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В нарадчій кімнаті 05.10.2020 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП» (далі - орендар) укладено договір оперативної оренди обладнання №СО-17-0001714 з урахуванням додаткової угоди №1 від 02.04.2018, (далі-договір), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець надає орендарю у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельну опалубку PERI (в т.ч. окремі елементи опалубки, спеціалізовану тару для її транспортування), іменовану надалі «обладнання», асортимент, кількість і вартість якого вказуються в актах прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами пункту 1.2 договору, обладнання надається в оренду для використання орендарем на будівельному майданчику за адресою: Будівництво житлових будинків та об`єктів соціально-побутової сфери на проспекті Академіка Глушкова, 6 у Голосіївському районі міста Києва (5 черга будівництва).

Послуги оренди за цим договором мають комплексний характер і можуть включати різні допоміжні операції, які спрямовані на досягнення мети цього договору або бажані чи необхідні для досягнення його мети, а також операції, що сприяють захисту прав та законних інтересів сторін під час виконання цього договору (п. 1.3 договору, в редакції додаткової угоди №1).

У розділі 2 договору сторони погодили, що передача обладнання в оренду (з оренди)) здійснюється на підставі акту(ів) прийому-передачі. Асортимент і строки передачі обладнання орендарю узгоджується сторонами додатково.

Пунктом 2.8 договору сторони домовились, що обладнання, яке передане в оренду за цим договором, може бути куплене орендарем. Ціна купівлі за одиницю обладнання узгоджена сторонами та зазначена в додатку №2 до цього договору.

Обладнання вважається зданим (прийнятим) за кількістю - згідно кількості, вказаній в акті прийому-передачі обладнання за кількістю (пункт 6.6 договору).

Договір набирає чинності та вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (пункт 3.1 договору).

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що датою початку строку оренди обладнання вважається дата підписання акту приймання-передачі обладнання в оренду повноважними представниками сторін. Датою закінчення строку оренди обладнання вважається дата, яка передує даті підписання акту приймання-передачі обладнання із оренди повноважними представниками сторін.

У розділі 4 договору сторони погодили орендну плату і порядок розрахунків. Так, у пункті 4.1.1 сторони передбачили, що розмір орендної плати (без ПДВ) за одиницю обладнання за один календарний день зазначається сторонами в додатку №1 до цього договору. У вказаному додатку (далі - додаток) сторони погодили найменування товару, одиницю виміру та вартість одиниці за день (договірна/підпис з клієнтом) грн. (без ПДВ).

У пункті 4.2.1 договору визначено, що орендна плата в грошовому вираженні щомісячно розраховується (із можливістю врахування індексації) орендодавцем на підставі фактично наданого в оренду обладнання (згідно актів прийому-передачі обладнання) за фактичну кількість днів знаходження в оренді.

Орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця (пункт 4.2.3 договору). При наявності заборгованості по орендній платі, суми оплат, що надходять від орендаря за цим договором, зараховуються орендодавцем як оплата орендної плати за більш ранній неоплачений період, незалежно від відомостей про призначення платежів, вказаних в платіжних документах орендаря (пункт 4.2.3 договору).

В пункті 4.2.4 договору встановлено, що орендодавець до десятого числа кожного місяця, наступного за оплачуваним (за який нарахована орендна плата), направляє орендарю поштою (цінним листом із описом вкладення) оригінал підписаного та скріпленого печаткою орендодавця акту наданих послуг в двох примірниках. В свою чергу, орендар зобов`язаний підписати і повернути орендодавцю один підписаний та скріплений печаткою орендаря оригінал акту наданих послуг до тридцятого числа наступного місяця, за яким нарахована орендна плата (пункт 4.2.5).

Пунктом 5.1.1 договору передбачено, що орендодавець зобов`язаний своєчасно передати орендарю обладнання, визначене сторонами відповідно до умов цього договору. Якість наданого в оренду обладнання повинна відповідати технічним умовам заводу-виробника.

В свою чергу до обов`язків орендаря належить, зокрема: своєчасне та належним чином прийняття орендованого обладнання (пункт 5.2.1); своєчасна сплата орендних платежів відповідно до умов цього договору (пункт 5.2.2).

На виконання умов даного договору, позивач передав відповідачу орендоване майно, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі, які підписані уповноваженими особами сторін без заперечень, а саме: №18016 від 05.07.2017, №18021 від 05.07.2017, №18020 від 06.07.2017, №23367 від 01.03.2018 та №31019 від 01.01.2019.

Про належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором свідчать також акти виконаних робіт на загальну суму 1734675,04 грн, які підписані уповноваженими особами сторін без заперечень та скріплені печатками, а саме: №30007554 за липень 2017 року на суму 106342,56 грн, №30007833 за серпень 2017 року на суму 123853,68 грн, №30008073 за вересень 2017 року на суму 119858,40 грн, №30008451 за жовтень 2017 року на суму 123853,68 грн, №30008641 за листопад 2017 року на суму 119858,40 грн, №30009088 за грудень 2017 року на суму 123853,68 грн, №30009202 за січень 2018 року на суму 123853,68 грн, №30009573 за лютий 2018 року на суму 111867,84 грн, №30009666 за березень 2018 року на суму 125077,56 грн, №30009873 за квітень 2018 року на суму 118663,25 грн, №30010181 за травень 2018 року на суму 114539,54 грн, №30010484 за червень 2018 року на суму 99421,08 грн, №30010712 за липень 2018 року на суму 38511,94 грн, №30011112 за серпень 2018 року на суму 18726,48 грн, №30011354 за вересень 2018 року на суму 18122,40 грн, №30011669 за жовтень 2018 року на суму 18726,48 грн, №30012000 за листопад 2018 року на суму 18122,40 грн, №30012085 за грудень 2018 року на суму 18726,48 грн, №30012445 за січень 2019 року на суму 33003,10 грн, №30012618 за лютий 2019 року на суму 29809,25 грн, №30012965 за березень 2019 року на суму 33003,10 грн, №30013172 за квітень 2019 року на суму 31938,48 грн, №30013630 за травень 2019 року на суму 33003,10 грн та №30013744 за червень 2019 року на суму 31938,48 грн.

В той час як відповідач, свої зобов`язання щодо сплати орендних платежів виконав частково, сплативши 1666979,53 грн, у зв`язку з чим виник борг за оренду обладнання в сумі 67695,51 грн.

Окрім того, у відповідності до пункту 2.8 договору, орендарем куплено частину обладнання, яке було передано в оренду, що підтверджується накладною №20016556 від 30.07.2019 на суму 423846,98 грн, яка підписана уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплена печатками підприємства.

Відтак, позивач вказує на наявність у відповідача заборгованості за договором оперативної оренди обладнання №СО-17-0001714 від 29.06.2017 в загальній сумі 491542,49 грн, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, з огляду на пункти 2.1 та 2.8 договору, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те що договір містить елементи договору оренди та договору купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 Господарського кодексу України).

Так, відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 Цивільного кодексу України).

Статтею 762 Цивільного кодексу України, а саме частинами 1, 2, 5 врегульовано, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У пункті 4.2.3 договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня закінчення оплачуваного (за який нарахована орендна плата) місяця.

Втім, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором оперативної оренди обладнання №СО-17-0001714 від 29.06.2017, сплату орендних платежів належним чином не здійснював внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 67695,51 грн.

В свою чергу, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного Кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

В додатку №2 до договору №СО-00001741 від 29.06.2017 погоджено кількість, одиницю виміру, найменування, артикульний номер, вартість обладнання у разі викупу з оренди за одиницю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу викуплене обладнання на підставі накладної №20016556 від 30.07.2019 на суму 423846,98 грн, яка підписана уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплена печатками підприємства, тоді як відповідач свого обов`язку щодо оплати купленого обладнання не виконав, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем за придбане обладнання в сумі 423846,98 грн.

Отже, відповідачем не виконано належним чином своїх зобов`язань за договором оперативної оренди обладнання №СО-17-0001714 від 29.06.2017.

Тоді як, частина 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що порушення відповідачем свого обов`язку щодо здійснення в повному обсязі орендних платежів та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати купленого обладнання, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов`язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними належними доказами, дослідженими судом, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 178, 202, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП» про стягнення 491542,49 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «АЗУР ГРУП» (02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 19-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пері Україна» (07400, Київська область, м. Бровари, Об`їзна дорога, буд. 60; ) заборгованість у розмірі 491542 (чотириста дев`яносто одна тисяча п`ятсот сорок дві) грн 49 коп. та судовий збір у розмірі 7373 (сім тисяч триста сімдесят три) грн 14 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 09.10.2020.

Суддя Т.В. Васильченко