ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.10.2020р. Справа №905/688/20

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька область, м.Добропілля, вул.Київська, 1, )

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, )

про стягнення 83365,82 грн

Суддя Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м.Добропілля звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман про стягнення 83365,82 грн вартості нестачі вугілля.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час здійснення перевезення за залізничними накладними №51965903 від 09.10.2019р., №51969525 від 09.10.2019р., №52034907 від 13.10.2019р., №52034899 від 13.10.2019р., №52053030 від 14.10.2019р., №52073772 від 16.10.2019р. перевізником було допущено на шляху прямування незбереження вантажу, про що складено комерційні акти №494209/327 від 12.10.2019р., №490000/199/177 від 15.10.2019р., №490000/200/178 від 15.10.2019р., №492006/213 від 15.10.2019р., №492006/214 від 15.10.2019р., №490000/204 від 17.10.2019р., №490000/205 від 17.10.2019р., №490000/206/186 від 18.10.2019р. Наявність вказаних обставин, за твердженням Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», є підставою для стягнення з перевізника вартості нестачі вантажу у розмірі 83365,82 грн.

Ухвалою суду від 25.05.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/688/20, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, відповідач про відкриття провадження у справі №905/688/20 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №891 та №883.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

09.10.2019р., 13.10.2019р., 14.10.2019р., 16.10.2019р. за залізничними накладними №51965903, №51969525, №52034907, №52034899, №52053030, №52073772, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (відправник) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Світлодарське Донецької залізниці відвантажило на адресу відокремленого підрозділу «Вуглегірська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (одержувач), зокрема, у вагонах №52515772, №56619745, №59955146, №53544607, №54038906, №55328066, №56047004, №60634250 насипом вугілля кам`яне (марки г-газовий, ГЖО (0-100).

Виходячи зі змісту відомостей вагонів накладних №51965903, №51969525, №52034907, №52034899, №52053030 та п.24 накладної №52073772 маса нетто у вагоні №52515772 становила 69800 кг, у вагоні №56619745 - 70700 кг, у вагоні №59955146 - 69400 кг, у вагоні №53544607 - 69800 кг, у вагоні №54038906 - 69400 кг, у вагоні №55328066 - 69400 кг, у вагоні №56047004 - 69300 кг, у вагоні №60634250 - 68800 кг.

На станціях Слов`янськ, Лиман та Світлодарське Донецької залізниці на підставі ст.24 Статуту залізниць України були проведені перевірки та виявлені невідповідності фактичної маси вантажу тій масі, яка зазначена вантажовідправником у накладних. Так, в тому числі, з посиланням на складені наведеними вище станціями акти загальної форми №11908 від 15.10.2019р., №11909 від 15.10.2019р., №460 від 17.10.2019р., №452 від 14.10.2019р., №453 від 14.10.2019р., №461 від 17.10.2019р., №467 від 17.10.2019р. було здійснено комісійне переваження вагонів №52515772, №56619745, №59955146, №53544607, №54038906, №55328066, №56047004, №60634250, про що складені комерційні акти, відповідно до яких встановлено наступне:

- вагон №52515772: брутто - 90860 кг, тара - 23200 кг, нетто - 57660 кг, що менше документу на 12140 кг;

- вагон №53544607: брутто - 83000 кг, тара - 23500 кг, нетто - 59500 кг, що менше документу на 10300 кг,

- вагон №54038906: брутто - 89250 кг, тара - 23700 кг, нетто - 65550 кг, що менше документу на 3850 кг,

- вагон №55328066: брутто - 91250 кг, тара - 23500 кг, нетто - 67750 кг, що менше документу на 1650 кг,

- вагон №56619745: брутто - 90300 кг, тара - 21800 кг, нетто - 68500 кг, що менше документу на 2200 кг,

- вагон №59955146: брутто - 91250 кг, тара - 23600 кг, нетто - 67650 кг, що менше документу на 1750 кг,

- вагон №56047004: брутто - 91050 кг, тара - 23700 кг, нетто - 67350 кг, що менше документу на 1950 кг,

- вагон №60634250: брутто - 90500 кг, тара - 23200 кг, нетто - 67300 кг, що менше документу на 1500 кг.

У комерційному акті №494209/327 від 12.10.2019р. також відображено, що навантаження у вагоні №52515772 нижче бортів на 400 мм, марковано трьома поздовжніми борознами, зліва за напрямком руху поїзда над 1-2 люками заглиблення на всю ширину вагона 4000*3000*1000 мм; над 6-7 люками заглиблення 4000*3000*1500 мм в місцях заглиблення маркування відсутнє; просипу вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

У комерційному акті №492006/213 від 15.10.2019р. зазначено, що навантаження у вагоні №53544607 відповідно до документа на рівні бортів, розрівняно, марковано поздовжніми борознами; над 1-2 люками порушено маркування поглибленням 1500 мм; над 6-7 люками порушено маркування поглибленням 1700 мм на всю ширину вагону, вантаж потоптаний, люка закриті; течі вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

У комерційному акті №492006/214 від 15.10.2019р. міститься інформація про те, що навантаження у вагоні №54038906 відповідно до документа на рівні бортів, розрівняно, марковано поздовжніми борознами; над 1 люком порушено маркування поглибленням 1500 мм на всю ширину вагона; вантаж потоптаний, люка закриті; течі вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

У комерційному акті №490000/204 від 17.10.2019р. також відображено, що навантаження у вагоні №55328066 на рівні бортів, розрівняно, марковано борознами, скоси; праворуч над 4-5 люками поглиблення 2000*1000*500 мм; в місці поглиблення маркування відсутнє; вагон без дверей; люка закриті; течі вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

У комерційному акті №490000/199/177 від 15.10.2019р. визначено, що навантаження у вагоні №56619745 нижче рівня бортів на 200 мм, розрівняно, марковано борознами, скоси природні; над 1-5 люками поглиблення довжиною 8000 мм на ширину вагона, глибиною 300 мм; в місці поглиблення маркування відсутнє; вагон без дверей; люка закриті; течі вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

У комерційному акті №490000/200/178 від 15.10.2019р. зафіксовано, що навантаження у вагоні №59955146 нижче рівня бортів на 200 мм, розрівняно, марковано борознами, скоси природні; над 1-4 люками поглиблення довжиною 6000 мм на ширину вагона, глибиною 300 мм; в місці поглиблення маркування відсутнє; вагон без дверей; люка закриті; течі вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

У комерційному акті №490000/205 від 17.10.2019р. також відображено, що навантаження у вагоні №56047004 на рівні бортів, розрівняно, марковано борознами, скоси; праворуч над 2-3 люками поглиблення 2000*1000*500 мм; в місці поглиблення маркування відсутнє; вагон без дверей; люка закриті; течі вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

У комерційному акті №490000/206/186 від 18.10.2019р. визначено, що навантаження у вагоні №60634250 на рівні бортів, розрівняно, марковано поздовжніми борознами, скоси; зліва над 3-4, 5-6 люками поглиблення 4000*1500*500 мм; в місці поглиблення маркування відсутнє; люка закриті, двері заварені; течі вантажу немає; у технічному відношенні вагон справний.

Переваження вантажу у вагоні №52515772 здійснювалось на справних тензометричних 150 т вагах вантажоодержувача (повірка 12.09.2019р.).

Переваження вантажу у вагонах №53544607, №54038906 здійснювалось на тензометричних 200 т вагонних вагах, заводський номер №ВТВ-25Д (повірка 15.07.2019р.).

Переваження вантажу у вагонах №55328066, №56619745, №59955146, №56047004, №60634250 здійснювалось на справних 150 т залізничних вагах станції Лиман Донецької залізниці (повірка 31.05.2019р.).

Суд приймає до уваги встановлені комерційними актами сліди доступу до вантажу, поглиблення та виїмки над люками у спірних вагонах, порушення маркування, ознаки втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п.10 Правил складання актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2002р. Міністерства транспорту України, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, комерційні акти повинні підписати три працівники залізниці. Однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційних актів й інших працівників залізниці.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018р. у справі №910/3930/17, від 18.06.2018р. у справі №910/11397/17.

Комерційні акти підписані: №494209/327 від 12.10.2019р. - ДС ОСОБА_1 , комерційними агентами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та прийомоздавальником ВТЄС ОСОБА_13., №492006/213 від 15.10.2019р. - ДСЗ ОСОБА_14. та комерційними агентами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12., №492006/214 від 15.10.2019р. - ДСЗ ОСОБА_14. та комерційними агентами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , №490000/204 від 17.10.2019р. - ДСЗ ОСОБА_7 та комерційними агентами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , №490000/205 від 17.10.2019р. - ДСЗ ОСОБА_7 та комерційними агентами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , №490000/199/177 від 15.10.2019р. - ДСЗ ОСОБА_7 та комерційними агентами ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , №490000/200/178 від 15.10.2019р. - ДСЗ ОСОБА_7 та комерційними агентами ОСОБА_10 , ОСОБА_15., №490000/206/186 від 18.10.2019р. - ДСЗ ОСОБА_7 та комерційними агентами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Таким чином, за висновками суду, вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, внаслідок чого приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження факту незбереження вантажу під час його перевезення.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту залізниць України також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт» перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні за змістом приписи містяться у ст.113 Статуту залізниць України, ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідачем в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду, що недостача вантажу відбулась не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

В силу норм ч.ч.1, 2 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з ч.1 ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

За змістом п.2.7 роз`яснення №04-5/601 від 29.05.2002р. Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

За інформацією, яка міститься у довідках №11/449 від 30.03.2020р. та №11/445 від 30.03.2020р. вартість 1 т вугільної продукції, відвантаженої Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» на адресу відокремленого підрозділу «Вуглегірська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» з ПДВ становила: у вагонах №53544607, №54038906 - 2861,72 грн, у вагонах №55328066, №56047004 - 2593,66 грн, у вагоні №60634250 - 2919,55 грн, у вагонах №52515772, №56619745, №59955146 - 2769,32 грн.

У графі 20 залізничних накладних №51965903 від 09.10.2019р., №51969525 від 09.10.2019р., №52034907 від 13.10.2019р., 52034899 від 13.10.2019р., №52053030 від 14.10.2019р., №52073772 від 16.10.2019р. «Найменування вантажу» зазначено, що спірний вантаж (вугілля кам`яне) навантажено на рівні бортів, насипом, у твердому стані.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

Таким чином, при розрахунку суми збитків від втрати частини вантажу, судом застосовано підп.3 п.27 Правил видачі вантажів, відповідно до якого норма природної втрати мінерального палива, до якого відноситься вугілля кам`яне, складає 1%.

За даними комерційних актів №494209/327 від 12.10.2019р., №490000/199/177 від 15.10.2019р., №490000/200/178 від 15.10.2019р., №492006/213 від 15.10.2019р., №492006/214 від 15.10.2019р., №490000/204 від 17.10.2019р., №490000/205 від 17.10.2019р., №490000/206/186 від 18.10.2019р. недостача у вагоні №52515772 становила 12140 кг, у вагоні №56619745 - 2200 кг, у вагоні №59955146 - 1750 кг, у вагоні №53544607 - 10300 кг, у вагоні №54038906 - 3850 кг, у вагоні №55328066 - 1650 кг, у вагоні №56047004 - 1950 кг, у вагоні №60634250 - 1500 кг.

Дослідивши розрахунок позовних вимог в частині стягнення збитків за вказаними відправками, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Таким чином, з огляду на наведене та з урахуванням змісту комерційних актів, суд дійшов висновку, що відповідач своїх зобов`язань за договором перевезення належним чином не виконав - збереження ввіреного йому вантажу не забезпечив, факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, внаслідок чого позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 83365,82 грн вартості нестачі вугілля, підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд зазначає про наступне:

За приписами ст.130 Статуту залізниць України, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів має одержувач.

Відповідно до ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, залізничні накладні №51965903 від 09.10.2019р., №51969525 від 09.10.2019р., №52034907 від 13.10.2019р., №52034899 від 13.10.2019р., №52053030 від 14.10.2019р., №52073772 від 16.10.2019р. містять переуступний напис про те, що право на пред`явлення претензії та позову передано Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Добропільська ЦЗФ». Вказані написи засвідчені підписами директора та головного бухгалтера відокремленого підрозділу «Вуглегірська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» та скріплені печаткою підприємства.

За таких обставин, позивач правомірно звернувся до суду з розглядуваним позовом до відповідача.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2102 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька область, м.Добропілля, вул.Київська, 1, ) 83365,82 грн вартості нестачі вугілля, а також судовий збір в сумі 2102 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 06.10.2020р.

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця