ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Справа №921/297/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - О.І. Матущак

- О.С. Скрипчук

секретаря судового засідання: К. Кострик

Розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2020

у справі № 921/297/20

за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до: Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя

про: стягнення 2 772,62 грн.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2020, суддя Андрусик Н.О., в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

З даним рішенням не погодилося АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема, судом невірно застосовані норми Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» ст.ст. 11,74,76,,77,86,236,238 ГПК України.

Тернопільський національний технічний університет імені Івана Пулюя та Технічний коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя подали відзиви на апеляційну скаргу в яких просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 справу №921/297/20 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. головуючий суддя, Данко Л.С., Матущак О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 було відновлено апелянту строк для подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення Господарського суду Теронопільської області від 30.06.2020 у справі №921/297/20. Зобов`язано відповідача у справі подати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу. Роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №304 від 03.09.2020 у зв`язку із звільненням у відставку судді-члена колегії Данко Л.С. було призначено проведення автоматизованої зміни складу суду у справі №921/297/20.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 справу №921/297/20 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. головуючий суддя, Матущак О.І., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 було призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 05.10.2020.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2020 у справі №921/297/20 - скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, м. Тернопіль, в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, м.Тернопіль, про стягнення 2772,62 грн., з яких: 194,92 грн. 3% річних та 2577,70 грн. пені, нараховані у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань в частині здійснення оплати за природний газ, поставлений у 2016 році відповідно до договору постачання природного газу №79/16-ТЕ-30 від 29.01.2016.

Обґрунтовуючи позов АТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України посилається на порушення відповідачем умов п.6.1 договору від 29.01.2016 та приписів ст. 20, ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 218, ст.ст. 216, 230, 231 ГК України, ст.ст. 16, 525, 530, 549, 611, 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2020 в задоволенні позовних вимог було відмовлено з посиланням на ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 29.01.2016 між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією Нафтогаз України як постачальником та Технічним коледжем Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя як споживачем, було укладено договір постачання природного газу №79/16-ТЕ-30 (далі договір), відповідно до умов якого (п.п.1.1, 1.2, пп.6 п.7.2, пп.2 п.7.4) постачальник зобов`язався передати у власність споживача у 2016 році природний газ, ввезений на митну територію України, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах, визначених договором. З п.1.2 договору слідує, що газ постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

У пункті 2.1 договору передбачено обсяги газу, які підлягають передачі споживачу у першому кварталі 2016 року (з 01.01.2016 по 31.03.2016).

Сторони домовилися що обсяги газу, що планується передати за цим договором можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Так,згідно укладеної 31.03.2016 додаткової угоди №1 до договору загальні обсяги газу, які підлягають передачі споживачу сторонами змінено та визначено в розмірі 15,095 тис.м3 (в договорі - 14,600 тис. куб.м.), загальною вартістю 37926,01грн. з ПДВ.

Відповідно до пункту 3.4 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, підписані та скріплені печатками споживача два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 8-го числа повертає споживачу один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.3.5 договору).

Ціна за 1000 куб. м. газу за цим договором в період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74 грн., крім того податок на додану вартість - 20%. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ Укртрансгаз - 323,00 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 387,60 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 2093,74 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 512,49 грн. (пункт 5.2 договору).

За змістом пункту 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

За порушення строків оплати поставленого споживач зобов`язаний сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 8.2 договору). Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлений у пункті 10.3 договору тривалістю у 5 років.

Договір набув чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін та поширював свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2016 року і діяв в частині реалізації газу до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.12 договору).

На виконання умов договору Публічне акціонерне товариство НАК Нафтогаз України передало, а Технічним коледжем Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя прийнято у лютому 2016 року - 10,642 тис. куб. м. газу, вартістю 26737,90 грн. (1770,74 грн. за 1000 куб.м. газу та 323 грн. за транспортування) та в березні 2016 року - 4,453 тис. куб. м. газу на загальну суму 11188,12 грн. (1770,74 грн. за 1000 куб. м. газу та 323 грн. за транспортування), що підтверджується актами прийому-передачі газу від 29.02.2016, 31.03.2016, підписані представниками сторін та скріплені їх печатками. Вказаний факт сторонами не заперечується.

Як вбачається з виписки по банківському рахунку ПАТ НАК Нафтогаз України, відкритому у АТ Ощадбанк по платежах за договором №79/16-ТЕ-30, відповідачем проведено оплату вартості спожитого природного газу 29.04.2016 на суму 26737,90 грн. та 29.07.2016 на суму 11188,12 грн., тобто з порушенням строку оплати, встановленого у п.6.1 договору.

За порушення відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано 2772,62 грн. (2577,70 грн. пені та 194,92 грн. 3% річних), що є предметом позову та підставою звернення позивача до суду для примусового стягнення цих штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» передбачено чітке коло осіб, що мають право на списання заборгованості та нарахувань, передбачений також і певний порядок списання заборгованості.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону:

- процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогеперуючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

- реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства;

- учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону:

- дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогеперуючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії»:

- для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово- комунального господарства;

- Порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.7 зазначеного Закону:

- на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, виходячи з аналізу положень ст.1-3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», законодавцем встановлено наступне:

По-перше,

- списання заборгованості згідно ч. 3 ст.7 Закону є частиною процедури врегулювання заборгованості у відповідності до ст. 1 Закону;

- дія Закону розповсюджується лише на теплопостачальні, теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання і водовідведення у відповідності до ст.2 Закону;

- учасниками процедури врегулювання заборгованості (у тому числі - процедури списання) є підприємства та організації, включені до реєстру - ст. 1 Закону;

По-друге,

- застосування ч. 3 ст.7 Закону правомірне лише щодо підприємств та організацій, включених до реєстру.

По-третє,

Частиною 2 статті 3 Закону визначено, що для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються:

- копії установчих документів;

- копії наявних ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності;

- копії балансу підприємства (організації") та звіту про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованості станом на 1 липня 2016 року (розрахункова дата) та за останній звітний період;

- довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської та кредиторської заборгованостей із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату та за останній звітний період;

- копії актів звіряння взаєморозрахунків;

- розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та копії протоколів територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (ця норма не поширюється на теплогенеруючі підприємства, що не постачають теплову енергію населенню).

Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №93 від 21.02.2017 затверджено "Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром" (далі - Порядок) , яким визначено дані реєстру про підприємства, зокрема, зазначаються реквізити ліцензій підприємства, що були чинними в період виникнення заборгованості за спожиті енергоносії, яка підлягає врегулюванню згідно із Законом; підстава включення підприємства до реєстру (дата видання та номер наказу Мінрегіону); дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Пунктом 8 Порядку визначено, що для включення підприємств до реєстру підприємства подають до Мінрегіону заяву, до якої додають документи, передбачені в абзацах другому - сьомому частини другої статті 3 Закону.

Матеріали даної справи не містять вищеперерахованих документів, вони не надавалися відповідачем у справі та не досліджувалися судом першої інстанції.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, то вдповідно судом першої інстанції необґрунтовано, без належних доказів віднесено відповідача до учасників процедури врегулювання, а саме до теплопостачальних або теплогенеруючих організацій, а відтак застосування ч. 3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» судом першої інстанції є неправомірним.

Окрім того, згідно даних самого Реєстру, доступного на сайті Мінрегіонрозвитку за посиланнями http://vvww.minregion.gov.ua/wp-content/uploads/2019/l1/Reyestr-2019_12_26.pdf відповідач не включений до цього реєстру а тому судом першої інстанції було зроблено безпідставний висновок по можливість застосування умов Закону України №1730 до спірних правовідносин.

У постанові від 14.02.2018 року по справі № 908/3211/16 Верховний Суд дійшов висновку, що:

«Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, згідно статті 3 Закону.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків, що для здійснення процедури врегулювання заборгованості, а це - зменшення, списання та/або реструктуризакція, необхідною умовою є включення до реєстру обсягів заборгованості теплопостачального підприємства, з метою її врегулювання за домовленістю сторін шляхом вчинення відповідних правочинів».

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказує, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неустойка, інфляційні нарахування та проценти річних, які підлягають списанню з підприємств, які підпадають під дію положень Закону повинні бути відображені в бухгалтерському обліку відповідача.

Відповідач вправі відображати у своїй фінансової звітності суми неустойки, інфляційних та відсотків лише у разі наявності рішення суду або визнання у добровільному порядку вимог Позивача. У іншому випаду це призведе до порушення ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі ж прийняття рішення про стягнення суми позову (повністю або частково) відповідач набуває право відобразити ці суми на підставі прийнятого рішення, яке і буде первинним обліковим документом (первинний бухгалтерський документ) та у подальшому - підставою для звернення про включення до реєстру підприємств, що є учасниками процедури врегулювання заборгованості.

У відповідності з ч.2 ст.11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України

Згідно ч.1-2 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

За таких обставин справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апелянта про необхідність скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2020 року у справі №921/297/20.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2020 року у справі №921/297/20 винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати.

Апеляційний суд постановляє нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольняє повністю.

Стягнути з Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя (46001, Тернопільська обл.., м. Тернопіль, вул.. Руська, 56, Код ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, Код ) 2772,62 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят дві гривні шістдесят дві копійки).

Судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольнити повністю.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2020 року у справі №921/297/20 скасувати.

Постановити нове рішення. Позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольнити повністю.

Стягнути з Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя (46001, Тернопільська обл.., м. Тернопіль, вул.. Руська, 56, Код ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, Код ) 2772,62 грн. (дві тисячі сімсот сімдесят дві гривні шістдесят дві копійки) у тому числі: пеня у сумі 2577,70 грн.; три проценти річних у сумі 194,92 грн.

Стягнути з Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя (46001, Тернопільська обл.., м. Тернопіль, вул.. Руська, 56, Код ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, Код ) 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень в повернення сплаченого судового збору при поданні позовної заяви та апеляційної скарги.

Господарському суду Тернопільської області видати накази на виконання даної постанови.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: О.І. Матущак

О.С. Скрипчук

«Повний текст постанови виготовлено 08.10.2020»