УХВАЛА

м. Київ

07.10.2020Справа № 910/14964/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Приходько І.В.,

при секретарі судового засідання Жалобі С.Р., розглянувши

клопотання Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування»

про витребування доказів до подання позовної заяви

за участю представників: не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва із клопотанням про витребування доказів до подання позовної заяви, посилаючись на норми ст.111 Господарського процесуального кодексу України, в якому просить:

- витребувати у Пенсійного фонду України (01014, місто Київ, вул. Бастіонна, 9, ) витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період, наявний у Реєстрі застрахованих осіб, що включає дату 13 лютого 2018 року;

- витребувати у Пенсійного фонду України (01014, місто Київ, вул. Бастіонна, 9, ) індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період, наявний у Реєстрі застрахованих осіб, що включає дату 13 лютого 2018 року за формою ОК-5;

- витребувати у Пенсійного фонду України (01014, місто Київ, вул. Бастіонна, 9, ) довідку з інформацією, яке підприємство (установа, організація; найменування код за ЄДРПОУ) сплачувало обов`язкові платежі та збори за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як за найманого працівника/особу що надає послуги за договором цивільно-правового характеру за період, наявний у Реєстрі застрахованих осіб, що включає дату 13 лютого 2018 року.

При цьому в обґрунтування клопотання про витребування доказів до подання позовної заяви останній посилається на той факт, що він позбавлений права самостійно з`ясувати (отримати) інформацію з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яка необхідна для подальшої подачі позовної заяви про стягнення страхового відшкодування на підставі ст.ст. 1172, 1188 ЦК України та визначення належного відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2020, вищевказане клопотання було передане на розгляд судді Приходько І.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 розгляд клопотання призначено в судовому засіданні на 07.10.2020 року.

У судове засідання 07.10.2020 року уповноважені представники Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» та Пенсійного фонду України в м. Києві не з`явилися.

Розглянувши подане клопотання про витребування доказів до подання позовної заяви, суд зазначає, що за приписами статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 даного Кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частинами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Тобто, заходи забезпечення доказів вживаються судом з метою збереження доказу, на який посилається учасник справи, та запобіганню неможливим або утрудненим подання учасником справи такого доказу до суду у майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції, отже такі заходи спрямовані на недопущення знищення чи втрати доказів.

Окрім цього забезпечення доказів надає додаткову гарантію не лише збереження доказів, а й їх дослідження судом, позаяк застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.

Підставою для забезпечення доказів є побоювання учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

За змістом ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів положення ст. 111 вказаного Кодексу покладають саме на заінтересовану особу .

З аналізу вказаної норми вбачається, що обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Зокрема, як встановлено судом, в обґрунтування клопотання про витребування доказів до подання позовної заяви Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» посилається на той факт, що останнє позбавлене права самостійно з`ясувати (отримати) інформацію з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо особи, винної в ДТП, яка сталася 13.02.2018 року, а саме гр. ОСОБА_1 ., та підтвердження факту перебування на момент ДТП вказаної особи у трудових відносинах з ФОП Думнич Михайлом Андрійовичем та який є відповідальним за завдані збитки, оскільки така інформація необхідна для подальшої подачі позовної заяви про стягнення страхового відшкодування на підставі ст.ст. 1172, 1188 ЦК України та визначення належного відповідача.

При цьому за змістом вказаного клопотання суд зазначає, що останнє за свою правовою природою по суті є заявою про витребування доказів та зводиться до покладення обов`язку збирання доказів на суд.

Так, відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В свою чергу суд наголошує, що забезпечення доказів способом їх витребування, хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку ст.ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Натомість, як вбачається із поданого клопотання про забезпечення доказів, всупереч вищезазначеним приписам чинного законодавства, останнє не містить обґрунтувань, обставин та підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, а також Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» не зазначено в тексті та не надано доказів на підтвердження можливості втрати цих доказів чи неможливості їх подання згодом.

Наразі доводи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» в поданому клопотанні про витребування доказів до подання позовної заяви зводяться до неможливості отримання доказів (запитуваної інформації щодо гр. ОСОБА_1 ) позивачем самостійно.

При цьому, слід зазначити, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є державним органом, який керується та діє у межах та у спосіб, передбачений Конституцією та законами, порядок і строк зберігання документів державними органами встановлений законами та нормативними актами, а тому взагалі відсутні підстави припускати, що відомості та матеріали, які містять інформацію щодо застрахованої особи ОСОБА_1 можуть бути втрачені.

З урахуванням викладеного, оскільки в клопотанні про витребування доказів до подання позовної заяви жодним чином не аргументується, які обставини свідчать про те, що в майбутньому докази можуть бути втрачені або подання їх стане ускладненим, за висновками суду підстави для задоволення клопотання представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» про забезпечення доказів відсутні.

Згідно частини 5 статті 112 ГПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Поряд із цим суд звертає увагу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», що останнє у даному випадку не позбавлене права звернутись до суду з відповідним клопотанням або заявою про витребування доказів в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України, в межах заявленого позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» про витребування доказів до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Приходько