ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1821/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Кравець В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Носова П.І. за довіреністю;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю „Бердянський хлібокомбінат до товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь про стягнення 658 219,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю „Бердянський хлібокомбінат (далі по тексту ТДВ „Бердянський хлібокомбінат) звернулось до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь (далі по тексту ТОВ „Маяк-Південь) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 658 219,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції №111-ГП від 29.04.2016р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача на підставі договору про переведення боргу, у розмірі 01.02.2019р.

ТОВ „Маяк-Південь не скористалось наданим законом правом на участь свого представника у судовому процесі під час розгляду судом даної справи, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. При цьому, господарський суд зазначає про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, що підтверджується чотирма наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Слід зазначити, що 25.09.2020р. до господарського суду від ТОВ „Маяк-Південь надійшло клопотання про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. В обґрунтування поданої заяви відповідачем було наголошено, що в результаті запровадження на території України карантину та відповідного ставлення керівництва та співробітників у вигляді суворого дотримання карантинних заходів у відповідача була відсутня можливість ознайомитись з матеріалами справи та підготувати відзив на позовну заяву.

Розглянувши клопотання ТОВ „Маяк-Південь про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позову заяву, господарський суд дійшов наступного висновку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на всій території України було встановлено карантин.

02.04.2020р. набув чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. № 540-IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ГПК України.

17.07.2020р. набув чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) № 731-IX від 18.06.2020р., прикінцевими та перехідними положення якого передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, згідно вимог ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, якими врегульовано порядок здійснення судочинства у зв`язку із запровадженням карантину, господарський суд звертає увагу відповідача, що доводи, наведені в обґрунтування поданого клопотання, не є достатньою та єдиною підставою для поновлення пропущеного строку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 30.06.2020р. про відкриття провадження по справі та призначення підготовчого засідання була вручена відповідачеві 08.07.2020р. При цьому, з ордеру, доданого до заяви, вбачається, що договір про надання правової допомоги був укладений між адвокатом та ТОВ „Маяк-Південь 15.07.2020р. Наведене дозволяє господарському суду дійти висновку про наявність у відповідача достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи у випадку необхідності та підготування відзиву на позовну заяву.

Проте, ТОВ „Маяк-Південь, яке згідно вимог процесуального законодавства несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням процесуальних дій, звернулось до суду із заявою про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву лише 25.09.2020р. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження обмеження роботи підприємства або переведення працівників на дистанційний режим роботи відповідачем надано не було.

З огляду на вищевикладене, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву. При цьому, право на ознайомлення з матеріалами справи учасники судового процесу мають можливість реалізувати протягом всього часу знаходження справи в суді.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

29.04.2016р. між ТДВ „Бердянський хлібокомбінат (Постачальник) та ПП. „Артек-Союз (Покупець) було укладено договір поставки №111-ГП, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого Постачальник зобов`язується поставити хлібобулочні та/або кондитерські вироби, та/або муку фасовану, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити її вартість. Первинний асортимент та ціна продукції за цим договором визначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору. Ціна та асортимент продукції згідно цього договору можуть визначатися в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п. 9.1 договору поставки №111-ГП від 29.04.2016р. договір діє з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2017р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний строк, якщо жодна із сторін не попередить письмово іншу сторону про припинення дії договору за десять календарних днів до закінчення строку дії цього договору.

01.02.2019р. між ТДВ „Бердянський хлібокомбінат (Кредитор), ПП. „Артек-Союз (Первісний боржник) та ТОВ „Маяк-Південь (Новий боржник) було укладено договір про переведення боргу, відповідно до п. 1.1 якого Первісний боржник переводить борг за договором №111-ГП від 29.04.2016р., укладеним між Первісним боржником та Кредитором, а Новий боржник приймає на себе зобов`язання сплатити заборгованість Кредитору за названим у цьому пункті договором у сумі 1 092 813,76 грн.

Згідно з п. 2.1 договору про переведення боргу від 01.02.2019р. Первісний боржник зобов`язується передати Новому боржнику документи (їх засвідчені копії), що підтверджують дійсність вимог Кредитора по виконанню зобов`язання: договір №111-ГП від 29.04.2016р., первинні документи про постачання товару.

Положеннями п. 3.2 договору про переведення боргу від 01.02.2019р. визначено, що Новий боржник зобов`язується виконати зобов`язання Первісного боржника перед Кредитором на умовах основного договору. Новий боржник вправі відмовитися від виконання своїх обов`язків, якщо основний договір між Первісним боржником і Кредитором буде визнаний недійсним у встановленому порядку.

Відповідно до п. 5.1 договору про переведення боргу від 01.02.2019р. даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, підписаного між ТДВ „Бердянський хлібокомбінат та ПП. „Артек-Союз, за період з січня 2019р. по лютий 2019р. заборгованість ПП. „Артек-Союз, станом на 28.02.2019р. складає 992 813,76 грн.

Листом №41 від 09.04.2019р. ПП. „Артек-Союз було повідомлено позивача, що заборгованість за договором постачання №111 від 19.04.2016р. у розмірі 992 813,76 грн. буде погашена протягом 100 календарних днів рівними частинами.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ „Маяк-Південь про стягнення заборгованості у розмірі 658 219,20 грн., позивачем було наголошено про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову у зв`язку із переведенням боргу на відповідача. При цьому, позивачем було наголошено, що незважаючи на укладення договору про переведення боргу первісний боржник продовжував перераховувати грошові кошти в рахунок оплати вартості поставленого товару, у зв`язку з чим, сума заборгованості складає 658 219,20 грн., тобто є меншою, ніж визначена сторонами у договорі про переведення боргу від 01.02.2019р.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Приписами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 01.02.2019р. між ТДВ „Бердянський хлібокомбінат, ПП. „Артек-Союз та ТОВ „Маяк-Південь було укладено договір про переведення боргу, відповідно до умов якого ТОВ „Маяк-Південь було прийнято на себе зобов`язання щодо сплати заборгованості ПП „Артек-Союз за договором поставки товару №111-ГП від 29.04.2016р. у загальному розмірі 1 092 813,76 грн.

Враховуючи відповідність форми договору про переведення боргу від 01.02.2019р. вимогам ст. 513 ЦК України, а також приймаючи до уваги положення ст. 11 УК України, відповідно до яких права та обов`язки виникають із договорів, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ТДВ „Бердянський хлібокомбінат позовних вимог до ТОВ „Маяк-Південь шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості у розмірі 658 219,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, якими встановлено підстави для звільнення від доказування, а також приймаючи до уваги визнання позивачем факту сплати ПП. „Артек-Союз іншої частини заборгованості за договором поставки товару №111-ГП від 29.04.2016р., господарський суд доходить висновку, що вказана обставини не підлягає доказуванню.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених товариством з додатковою відповідальністю „Бердянський хлібокомбінат до товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 658 219,20 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Маяк-Південь /68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд. 5, кв. 11, ідентифікаційний код 40677881/ на користь товариства з додатковою відповідальністю „Бердянський хлібокомбінат /04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 11, літера Б; ідентифікаційний код 00378218/ заборгованість у загальному розмірі 658 219,20 грн. /шістсот п`ятдесят вісім тисяч двісті дев`ятнадцять грн. 20 коп./, судовий збір у розмірі 9873,30 грн. /дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три грн. 30 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2020 р.

Суддя С.П. Желєзна