ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року справа № 925/502/20 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс Полісся"

до приватного підприємства "Новозаводські інвестиції"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ"

про визнання недійсним договору

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

від позивача: в режимі відеоконференції адвокат Служавий Є.І. за ордером від 12.05.2020 №057632;

від першого відповідача: не явилися;

від другого відповідача: не явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агріс Полісся" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою від 24.04.2020 до приватного підприємства "Новозаводські інвестиції" (далі також - відповідач 1) та до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ" (далі також - відповідач 2) про визнання на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України недійсним укладеного між відповідачами договору поставки від 25.04.2019 №Д-ТО-19-01348 (далі також - спірний договір.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є 100% власником відповідача 1. Спірний договір від імені відповідача 1 уклав директор підприємства Горецький І.М. з перевищенням повноважень, наданих йому статутом відповідача 1, згідно з яким він (директор) вправі самостійно укладати договори на суму, що не перевищує 50000,00 грн. Договори на суму 50000,00 грн. і більше укладаються лише за наявності письмового рішення власника про укладення таких договорів. Позивач не видавав письмового рішення чи будь яких інших документів для надання згоди та повноважень директору відповідача 1 на укладання спірного договору. Позивач також зазначив у позові, що він звертається до суду для захисту його порушених прав, але при цьому не вказав яких саме.

Ухвалою від 30.04.2020 Господарський суд Черкаської області залишив позовну заяву позивача без руху і установив йому строк для усунення недоліків позовної заяви.

15 травня 2020 року до Господарського суду Черкаської області разом із відповідною заявою позивача надійшли докази своєчасного усунення встановлених ухвалою від 30.04.2020 недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 18.05.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/502/20, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання на 11 год. 15 хв. 23.06.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

12 червня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив відповідача 2 із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких він зазначив, що у п. 14.11 спірного договору визначено, що сторони гарантують, що особи, які підписали договір є повноважними та наділені необхідними правами на підписання таких договорів. Відповідач 2, розраховуючи на доброчесність контрагента, не скористався своїм правом на одержання від відповідача 1 передбачених п. 14.8 спірного договору документів, а відповідач 1 не надавав їх відповідачеві 2. На виконання спірного договору відповідач 2 поставив відповідачу 1 товар, а останній прийняв його і за платіжним дорученням від 26.04.2019 №176 здійснив часткову оплату товару у сумі 157916,40 грн., що означає про схвалення відповідачем 1 цього договору.

Ухвалою від 17.06.2020 Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представника позивача адвоката Служавого Є.І. про участь у судовому засіданні у справі 925/502/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 23.06.2020 Господарський суд Черкаської області за клопотанням представника позивача відклав підготовче засідання на 12 год. 00 хв. 15.07.2020.

Ухвалою від 15.07.2020 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/502/20 та призначив її до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11 год. 00 хв. 01.09.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 01.09.2020, господарський суд оголосив перерву у судовому засіданні до 11 год. 30 хв. 21.09.2020 про що повідомив сторін ухвалою від 01.09.2020.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.09.2020 за участю представника позивача в режимі відеоконференції адвоката Служавого Є.І., останній позов підтримав з викладених у ньому підстав, а Господарський суд Черкаської області розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року відповідач 2 як постачальник в особі директора з оптової торгівлі Юдіна Я.О., який діяв на підставі статуту, і відповідача 1 як покупця, в особі директора Горецького І.М., який діяв на підставі статуту, уклали між собою спірний договір, який містить, зокрема, такі умови (пункти):

2.1. Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти та оплатити товар.

2.2. Сторони домовились, що товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих специфікаціях до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

2.3. На кожну окрему партію товару сторони складають окрему специфікацію.

4.1 Усі платежі по цьому договору здійснюються в національній валюті України - гривні.

4.2. Сума, що підлягає сплаті покупцем у гривнях, визначається за визначеним сторонами курсом іноземної валюти на день платежу.

4.3. Якщо сторони не погодять інших строків оплати, покупець зобов`язаний оплатити поставлений йому товар протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару.

14.8. Покупець на письмову вимогу постачальника, зобов`язаний надати копії наступних документів:

14.8.1. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, отриманий не раніше ніж за день до його надання, який містить всю можливу для запиту інформацію;

14.8.2. Копія протоколу (рішення) вищого органу управління юридичної особи про призначення керівника (виконавчого органу) юридичної особи, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи, а разі нотаріально засвідчення підписів в протоколі (рішення) - копія має бути засвідчена нотаріально;

14.8.3. Копію наказу юридичної особи про призначення керівника на посаду, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи;

14.8.4. Копію довіреності про надання повноважень на укладення цього договору, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи, а разі нотаріально засвідчення підпису в довіреності - копія має бути засвідчена нотаріально;

14.8.5. Копію статуту юридичної особи, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи, а разі нотаріально засвідчення підписів в статуті - копія має бути засвідчена нотаріальна. Якщо діючий статут зареєстрований в органах державної реєстрації після 01.01.2016, то разом із статутом надається копія опису документів, що подаються реєстратору для реєстрації установчих документів чи змін до них, який містить код для доступу до електронної версії статуту, засвідчена повноважною особою та печаткою юридичної особи;

14.8.6. Засвідчену нотаріально копію протоколу (рішення) вищого органу управління юридичної особи про укладення цього договору та надання відповідних повноважень, підписи в якому нотаріально засвідчені;

14.8.7. Копію витягу з реєстру платника податків або іншого документа, на підтвердження статусу платника податків, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи;

Північно-Західне представництво ТОВ ЛНЗ - Купчинський А.П.

14.8.8. Копії фінансової звітності за період попередній звітному, засвідчені повноважною особою та печаткою юридичної особи (в разі продажу товару в кредит);

14.8.9. Копії паспортів фізичних осіб учасників (засновників), керівника та підписанта договору, засвідчені особисто фізичними цими фізичними особами (в разі продажу товару в кредит);

14.8.10. Будь-які інші документи покупця, які будуть потрібні постачальнику для визначення фінансового стану економічної ефективності співпраці з покупцем.

14.11. Сторони гарантують, що особи які підписали договір є повноважними та наділені необхідними правами на підписання таких договорів.

25 квітня 2019 року відповідач 1 та відповідач 2 підписали специфікацію №1 до спірного договору, у якій визначили, що поставці підлягає насіння кукурудзи ДКС 3705 у кількості 150 мішків за ціною еквівалентній 155,00 доларам США за мішок, та насіння кукурудзи ДКС 4082 у кількості 50 мішків за ціною еквівалентною 127,00 доларам США за мішок, загальною вартістю еквівалентною 29600,00 доларам США.

Згідно з п. 4 специфікації №1 до спірного договору оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку:

20% від загальної вартості товару, що становить еквівалент 5920,00 доларам США до 26.04.2019;

80 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 23680,00 доларам США до 25.12.2019.

Статут відповідача 1 містить, зокрема, такі пункти:

3.3. Підприємство є власником належного йому майна. Здійснюючи право власності, підприємство володіє, користується та розпоряджається належним йому майном відповідно до мети своєї діяльності.

3.4. Підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством України.

3.5. Власник не відповідає за зобов`язаннями підприємства. Підприємство не відповідає за зобов`язаннями власника.

6.1. Управління підприємством здійснюються:

а) власник підприємства;

б) виконавчий орган підприємства.

7.2. Власником підприємства є: юридична особа, резидент України - товариство з обмеженою відповідальністю "Агріс Полісся", ідентифікаційний код 38580846, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР №0000922 від 08.10.2013, місцезнаходження: 12101, Житомирська область, Хорошівський район, селище міського типу Хорошів, вул. Житня, будинок 17.

8.3.10. До виключної компетенції власника належить надання згоди на укладення договорів (правочинів) директором підприємства на суму, що дорівнює/перевищує 50000,00 грн. або її еквіваленту в іноземній валюті за курсом НБУ на день вчинення правочину та укладення двох або більше правочинів, з одним і тим же контрагентом протягом 1 (одного) календарного місяця поспіль, сума яких дорівнює/перевищує 50000,00 грн.

8.4. Питання, віднесені до виключної компетенції власника, не можуть бути передані ним для вирішення директором підприємства. Власник підприємства може також розглядати та приймати рішення з будь-яких інших пов`язаних з діяльністю підприємства питань, які він вважає за доцільним. Питання, що відносяться до виключної компетенції власника приймаються виключно шляхом прийняття письмового рішення власника.

9.1.1. Виконавчим органом підприємства є директор підприємства (надалі - директор).

9.1.2. Директор здійснює керівництво усією поточною діяльністю підприємства.

9.1.3. Директор підпорядкований та підзвітний власникові, рішення якого для нього є обов`язковими.

10.1. До повноважень директора належить:

10.1.1. Діяти без довіреності від імені підприємства, представляти його в усіх державних та самоврядних органах, їх структурних підрозділах, установах, підприємства, організаціях, інших утвореннях незалежно від форми власності та перед фізичними особами;

10.1.2. Розпоряджатися коштами та майном підприємства у межах своєї компетенції;

10.1.3. Підписувати документи від імені підприємства;

10.1.4 Без письмового рішення власника підприємства укладати договори та інші правочини, в тому числі двох або більше правочинів з одним і тим же контрагентом протягом 1 (одного) календарного місяця поспіль на суму, що перевищує 50000,00 грн. або її еквівалентну в іноземній валюті за курсом НБУ на день вчинення правочину;

10.1.5. Укладення директором договорів та інших правочинів на суму, що дорівнює/перевищує 50000,00 грн. або її еквіваленту в іноземній валюті за курсом НБУ на день вчинення правочину та укладення двох або більше правочинів з одним і тим же контрагентом протягом 1 (одного) календарного місяця поспіль, сума яких не дорівнює/перевищує 50000,00 грн. можливо виключно після прийняття письмового рішення власником підприємства.

11.1. Майно підприємства складають основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

11.2. Майно підприємства, відповідно до законів України, цього Статуту та укладених угод, належить йому на праві власності. Окреме майно може належати підприємству за угодою з власником на праві повного господарського відання.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день укладення спірного договору, містив відомості щодо єдиного засновника (учасника) приватного підприємства "Новозаводські інвестиції" - товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс Полісся" і щодо наявності у керівника цього підприємства Горецького І.М. обмежень на вчинення правочинів на суму 50000,00 грн. та більше.

Матеріали справи №925/502/20 не містять доказів прийняття позивачем як власником відповідача 1 будь-яких рішень про укладення спірного договору з відповідачем 2, сума якого згідно з специфікацією №1 до нього перевищує 50000,00 грн.

Відповідач 2 на виконання спірного договору за видатковими накладними від 26.04.2019 №8616, №8618, №8622 і №8624 поставив відповідачу 1, а останній прийняв передбачене специфікацією №1 до спірного договору насіння кукурудзи на загальну суму 789582,00 грн.

26 квітня 2019 року відповідач 1 за платіжним дорученням від 26.04.2019 №176 перерахував відповідачу 2 на його рахунок в установі банку 157916,40 грн. плати за насіння кукурудзи згідно із спірним договором.

Відповідач 1 решту вартості одержаного за спірним договором насіння кукурудзи відповідачу 2 не сплатило, у зв`язку з чим між ними виник спір про стягнення заборгованості за поставлений товар, який розглядався Черкаським постійно діючим третейським судом при Корпорації "Радник".

Згідно з статтями 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить такі норми:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 2 ст. 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1.ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина 3 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що договір, укладений від імені юридичної особи її виконавчим органом (директором) з третьою особою, може бути визнаний недійсним із підстав порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, якщо відповідні обмеження існували на момент укладення оспорюваного договору.

Втім для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору, але при цьому ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України встановлює виняток із цього загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником юридичної особи із перевищенням повноважень.

Таке обмеження повноважень має юридичну силу для третьої особи в тому випадку, якщо саме ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

У даному випадку обов`язковість прийняття позивачем рішення про укладення відповідачем 1 договору, сума якого перевищує 50000,00 грн., встановлена статутом відповідача 1, який (статут) є обов`язковим для виконання органами відповідача 1.

Отож директор відповідача 1 при укладенні спірного договору зобов`язаний був діяти на підставі попереднього письмового рішення позивача.

Відсутність такого письмового рішення позивача, за наявності факту укладення спірного договору директором відповідача, може бути підставою для визнання цього договору недійсним з підстав, передбачених ст. 203 Цивільного кодексу України.

Наявність посилання у спірному договорі на те, що директор відповідача 1 Горецький І.М. діяв на підставі статуту, яким визначені його повноваження, означає про обізнаність відповідача 2 з таким статутом у частині, яка стосується повноважень директора відповідача 1. В такому разі суд не може брати до уваги посилання відповідача 2 на те, що йому не було відомо про наявні обмеження повноважень керівника його контрагента. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 906/100/17, від 12.06.2018 у справі № 927/976/17, від 26.02.2019 у справі № 925/1453/16, від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 02.10.2019 у справі № 910/22198/17).

Відповідач 2 міг знати про обмеження повноважень директора відповідача 1 із загальнодоступних відомостей про відповідача 1, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також із вказаних у п. 14.8 спірного договору документів, на витребування яких від відповідача 1 відповідач 2 мав право, але не скористався ним.

З огляду на викладене, господарський суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач 2, проявивши принаймні розумну обачність, зокрема, дослідивши статут відповідача 1, наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про відповідача 1, передбачені п. 14.8 спірного договору документи повинен був знати про відсутність у директора відповідача 1 повноважень на укладення спірного договору.

Господарський суд відхиляє аргументи відповідача 2 про подальше схвалення спірного договору вчиненими відповідачем 1 діями з прийняття до виконання цього договору, з огляду на таке.

Зі змісту норм ст. 241 Цивільного кодексу України випливає, що представництво з перевищенням повноважень не породжує властиві представництву наслідки, тобто не створює діями представника права й обов`язки в іншої особи, від імені якої вчинено правочин. У наведеній статті зазначається лише про один варіант поведінки особи, представник якої вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме - схвалення нею цих його дій.

При оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

У даному випадку такою особою є позивач як орган управління відповідача 1, який дій з прийняття спірного договору до виконання або інших дій, які б свідчили про схвалення ним цього договору, не вчиняв.

Таким чином, спірний договір був укладений директором відповідача 1 Горецьким І.М. з перевищенням повноважень, про що відповідач 2 знав чи за всіма обставинами не міг не знати. Подальшого схвалення спірного договору не відбулося.

Разом з тим, укладення директором відповідача 1 спірного договору без передбаченого статутом письмового рішення про це вищого органу управління - власника відповідача 1 може свідчити про порушення прав та інтересів самого відповідача 1 у його відносинах з відповідачем 2 як стороною спірного договору, а не прав позивача, оскільки укладення спірного договору не є прямим порушенням прав позивача на участь в управлінні відповідачем 1, а є наслідком господарської діяльності останнього як юридичної особи та результатом розпорядження нею власним майном.

Право на звернення до суду в інтересах інших осіб законом позивачу не надано.

Отож відсутність порушення спірним договором прав та інтересів позивача є самостійною підставою для відмови у позові.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 07.05.2020 №225 сплатив 2102,00 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відмовою в позові слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 2102,00 грн., покласти на позивача.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 09 жовтня 2020 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко