ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

13.10.2020 Справа № 917/1424/20

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс" просп. Слобожанський, буд.40А, м. Дніпро, 49051

до відповідачів: 1. Головного управління ДФС у Полтавській області вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область,36014

2. Прокуратура Полтавської області, вул. 1100 - річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000

про зобов`язання спростувати недостовірну інформацію

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Мусійченко Т.С.

Представники учасників справи:

від позивача: Семченко В.В. ( приймав участь в режимі відеоконференції)

від відповідачів: 1. Шумейко Д.С., 2. не з`явився

Обставини справи: 31.08.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс" до відповідачів: 1. Головного управління ДФС у Полтавській області; Прокуратура Полтавської області про зобов`язання Головне управління ДФС у Полтавській області та Прокуратуру Полтавської області спростувати недостовірну інформацію викладену в усіх документах (постановах, листах, вимогах, клопотаннях) в частині порушення права на недоторканість ділової репутації ТОВ Фірми "Адверс" у кримінальному провадженні №0000313 від 08.11.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області суду від 01.09.2020 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс" залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

14.09.2020 року від позивача до суду надійшла зава про усунення недоліків у позовній заяві з додатками. В поданій заяві позивач уточнив позовні вимоги та виклав їх наступним чином: зобов`язати Головне управління ДФС у Полтавській області та Прокуратуру Полтавської області спростувати недостовірну інформацію яка міститься в ухвалах Київського районного суду м. Полтави: №552/1251/18 від 10.04.2018 року, №552/7792/18 від 27.11.2017 року, №552/554/18 від 30.01.2018 року, №552/539/18 від 30.01.2018 року та викладена у кримінальному провадженні №0000313 від 08.11.2016 року, де зазначено: "установлено зернові склади, підконтрольні злочинній групі, та які задіяно в злочинній схемі незаконного експорту та закупівлі сільськогосподарської продукції за готівкові кошти ТОВ "Фірма"Адверс", що порушує право на недоторканість ділової репутації ТОВ "Фірма"Адверс".

Ухвалою суду від 17.09.2020 року відкрито провадження у дані справі, ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 13.10.2020 на 09:00 год. Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідачів відзиву на позов.

01.10.2020 року від Головного управління ДФС у Полтавській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач 1 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на непідвідомчість даного спору господарським судам.

Також 01.10.2020 року до суду надійшов відзив від Полтавської обласної прокуратури, в якому відповідач 2 просить суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, повідомлений судом належним чином про дату і час судового засідання.

В судовому засіданні 13.10.2020 року представник Головного управління ДФС у Полтавській області заявив клопотання про закриття провадження у даній справі.

Представник позивача заперечував проти закриття провадження.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Фірма" Адверс" зазначає, що позивачу від своїх контрагентів, банківських установ стало відомо про те, що Головним управлінням ДФС в Полтавській області та прокуратурою Полтавської області направляються та приймаються документи, в тексті яких міститься недостовірна інформація, що принижує ділову репутацію позивача, дискредитуючи його перед іншими контрагентами. Недостовірною інформацією позивач вважає суб`єктивні твердження, викладені в клопотаннях, вимогах, листах, рапортах прокуратури Полтавської області таГУ ДФС уПолтавській області, на підставі яких, на думку позивача безпідставно, отримуються дозволи для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні за №0000313 від 08.11.2016 року, де зазначають: «установлено зернові склади, підконтрольні злочинній групі, та які задіяні в злочинній схемі незаконного експорту та закупівлі сільськогосподарської продукції за готівкові кошти: TOB «Фірма «Адверс» (код 40387906) та інші». В результаті чого така інформація була поширена відповідачами також і в рішеннях слідчого судді Київського районного суду м. Полтави, та направлялась контрагентам, банківським установам. Як стверджує позивач, така інформація є недостовірною, оскільки, вона не є доведеним фактом, не підтверджена жодним доказом, а є предметом дослідження в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000313 від 08.11.2016р.

Предметом позову вимоги про зобов`язання Головне управління ДФС у Полтавській області та Прокуратуру Полтавської області спростувати недостовірну інформацію яка міститься в ухвалах Київського районного суду м. Полтави: №552/1251/18 від 10.04.2018 року, №552/7792/18 від 27.11.2017 року, №552/554/18 від 30.01.2018 року, №552/539/18 від 30.01.2018 року та викладена у кримінальному провадженні №0000313 від 08.11.2016 року, де зазначено: "установлено зернові склади, підконтрольні злочинній групі, та які задіяно в злочинній схемі незаконного експорту та закупівлі сільськогосподарської продукції за готівкові кошти ТОВ "Фірма"Адверс", що порушує право на недоторканість ділової репутації ТОВ "Фірма"Адверс" ( позовні вимоги в редакції заяви вих №09/09 від 10.09.2020 року, арк. справи 43-46).

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

За змістом частин другої та третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині, відтак юридична особа має право на захист особистого немайнового права у спосіб, передбачений статтею 277 ЦК України.

Частиною 1 статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація, ім`я (найменування), авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно зі статтею 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Таким чином, за змістом статей 94, 277 ЦК України та статті 32 Конституції України кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України). Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом (частина друга статті 93 КПК України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі (абзац 4 пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 №1).

Якщо ж недостовірну інформацію було поширено в ході розгляду іншої справи зазначеними вище учасниками процесу відносно інших осіб, які не були учасниками процесу, то ці особи, якщо вони вважають, що така інформація порушує їх особисті немайнові права, вправі звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку, передбаченому процесуальними кодексами. (абзац 5 пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 №1).

У порядку господарського судочинства не можуть розглядатися позови щодо спростування інформації, яка міститься, зокрема, в ухвалах Київського районного суду м. Полтави. Інформація, викладена в ухвалах слідчого судді, що містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, може бути оскаржена або спростована лише в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки господарські суди не наділені компетенцією розглядати та давати оцінку обставинам, які є доказами у кримінальній справі. Вказані дії суду призведуть до повторної судової оцінки наданих суду доказів у кримінальній справі.

Фактично відносини між сторонами виникли з приводу збирання й оцінки на предмет належності та допустимості доказу, отриманого у кримінальному провадженні. Тому розгляд заявлених вимог як позовних не може відбуватися за правилами жодного виду судочинства. Доводити недостовірність інформації, неналежність і недопустимість доказів позивач має у кримінальному провадженні на відповідній стадії кримінального процесу, а не заявляючи позовні вимоги в порядку господарського судочинства.

Таким чином, не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, в судових рішеннях, в порядку господарського судочинства, а провадження у справі щодо таких вимог підлягає закриттю на підставі пункту першого частини першої статті 231 ГПК України.

При цьому судом також враховано і правові позиції Верховного Суду, зокрема, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 (провадження № 14-87 цс 20), постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 917/289/18 від 19 вересня 2019 року та ін.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Відсутність у позивача юридичної можливості спростувати інформацію поза межами кримінального процесу є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм процесуального права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. Остання досягається гарантуванням того, що аргументи позивача про недостовірність відповідної інформації має перевірити суд у кримінальному провадженні, в якому дані, зафіксовані у довідці, є доказом ( п.31-32 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17).

У зв`язку із закриттям провадження сума судового збору, сплачена позивачем, повертається останньому з Державного бюджету України на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 20,129-130,231, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Адверс" (просп. Слобожанський, буд.40А, м. Дніпро, 49051, ідентифікаційний код 40387906) з Державного бюджету України 2197 грн. судового збору, сплаченого за квитанцією № 7 від 25.08.2020 року.

Ухвала підписана 15.10.2020 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст..ст.256-257 ГПК України.

Суддя Тимощенко О.М.