ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1609/20

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

За позовом Адвокатського бюро "Василика В.В.", м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Княжицьке", Київська обл., Броварський р-н., с. Княжичі

про стягнення 16347,16 грн.

За участю секретаря судового засідання Мамчур А.О.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське бюро "Василика В.В." (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Княжицьке" (відповідач) про стягнення 3536,24 грн. інфляційних нарахувань та 6564,00 грн. процентів річних від простроченої суми за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13; 4462,00 грн. інфляційних нарахувань та 8283,00 грн. процентів річних від простроченої суми за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13; 5565,55 грн. інфляційних втрат та 12264,00 грн. процентів річних від простроченої суми за рішенням господарського суду Київської області від 911/5354/15 від 09.03.2016 р.; 4528,66 грн. інфляційних нарахувань та 7444,00 грн. процентів річних від простроченої суми за рішенням господарського суду Київської області від 08.12.2017 р. у справі № 911/3438/17; 276,08 грн. інфляційних нарахувань та 391,00 грн. процентів річних від простроченої суми та 2421,02 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2018 р. у справі № 911/1067/19, всього 55734,46 грн. (з урахуванням усунутих позивачем недоліків позовної заяви).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не виконано рішення господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13, рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13, рішення господарського суду Київської області від 09.03.2016 р. у справі 911/5354/15, рішення господарського суду Київської області від 08.12.2017 р. у справі № 911/3438/17, рішення господарського суду Київської області від 01.07.2018 р. у справі № 911/1067/19, за якими стягувачем є позивач, у зв`язку з чим він просить суд стягнути 3536,24 грн. інфляційних нарахувань та 6564,00 грн. процентів річних за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13; 4462,00 грн. інфляційних нарахувань та 8283,00 грн. процентів річних від простроченої суми за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13; 5565,55 грн. інфляційних втрат та 12264,00 грн. процентів річних від простроченої суми за рішенням господарського суду Київської області від 911/5354/15 від 09.03.2016 р.; 4528,66 грн. інфляційних нарахувань та 7444,00 грн. процентів річних від простроченої суми за рішенням господарського суду Київської області від 08.12.2017 р. у справі № 911/3438/17; 276,08 грн. інфляційного збільшення, 391,00 грн. процентів річних від простроченої суми за несвоєчасне виконання зобов`язання за рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2018 р. у справі № 911/1067/19, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, а також 2421,02 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2018 р. у справі № 911/1067/19.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання призначено на 23.07.2020 р.

13.07.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що всі майнові вимоги до СТОВ "Княжицьке", які заявлені за межами двомісячного строку з дня прийняття і державної реєстрації рішення про припинення вважаються такими, що задоволені.

23.07.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він зменшує ціну позову з 55734,46 грн. до 16347,16 грн. та просить суд стягнути 8589,19 грн. інфляційних втрат, 7757,97 грн. 3% річних.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення 3920,41 грн. інфляційних втрат та 3541,01 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13, а також 4668,78 грн. інфляційних втрат та 4216,96 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13, всього 16347,16 грн.

06.08.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій він просить суд розглядати справу за його відсутності. Також, позивач доводить до відома суду, що позовні вимоги він підтримує повністю та просить їх задовольнити.

06.08.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення щодо відзиву на позовну заяву від 13.07.2020 р., в яких позивач, посилаючись на ч. 4 ст. 112 ЦК України, зазначає, що майнові вимоги до СТОВ «Княжицьке», які заявлені за межами двомісячного строку з дня прийняття і державної реєстрації рішення про припинення підлягають задоволенню.

31.08.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення проти позовних вимог, в яких відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Також, відповідач просить розглядати справу без присутності його представника.

Представник позивача у судові засідання 23.07.2020 р., 06.08.2020 р. та 01.09.2020 р. не з`явився, хоча про час, дату та місце судових засідань позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 274, № 174, № 903. Як вже зазначалось від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник відповідача у судові засідання 23.07.2020 р., 06.08.2020 р. та 01.09.2020 р. не з`явився, хоча про час, дату та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 948, № 182. Як вже зазначалось, від відповідача надійшли заперечення проти позовних вимог, в яких він просить розглядати справу без присутності його представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13, яке набрало законної сили, позов задоволено частково, з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Княжицьке" на користь Адвокатського об`єднання „Адвокатська контора „Василик і Євстігнєєв" стягнуто 120000,00 грн. боргу за наданні згідно договору про надання юридичної допомоги № 2-К/10-ап від 01.07.2010 р. юридичні послуги, який виник з 11.09.2011 р. по 10.06.2013 р., 5135,08 грн. пені, 3454,29 грн. 3% річних та 2571,78 грн. судового збору; у задоволені решти позову відмовлено.

16.09.2013 р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 видано наказ.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено, стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Княжицьке" на користь Адвокатського об`єднання "Адвокатська контора "Василик і Євстігнєєв" 224500,50 грн. інфляційних втрат, 10167,08 грн. 3% річних та 4687,84 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення видано наказ № 911/2670/13 від 07.10.2013 р.

На підставі наказів № 911/2547/13 від 16.09.2013 р. та № 911/2670/13 від 07.10.2013 р. відділом Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавчі провадження № 39933761 та № 40158588.

10.02.2014 р. між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора "Василик та Євстігнєєв" (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір № 01 про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобов`язанні), згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги боргу СТОВ "Княжицьке" у розмірі 39776,16 грн., які належать первісному кредитору на підставі рішення господарського суду Київської області по справі № 911/2547/13 від 02.09.2013 р.

05.11.2013 р. між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора "Василик та Євстігнєєв" (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги у розмірі 44000,00 грн., належне первісному кредитору на підставі рішення господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13, боржником в якому виступає Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Княжицьке".

20.11.2013 р. між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора "Василик та Євстігнєєв" (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 1, згідно якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги у розмірі 21000,00 грн., належне первісному кредитору на підставі рішення господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13, боржником в якому виступає Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Княжицьке".

20.11.2013 р. між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора "Василик та Євстігнєєв" (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 1, згідно якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги у розмірі 23000,00 грн., належне первісному кредитору на підставі рішення господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13, боржником в якому виступає Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Княжицьке".

В подальшому зазначені вище угоди були розірвані в добровільному порядку на підставі додаткових угод № 1 від 10.02.2016 р. до кожного з договорів.

10.02.2014 р. між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора "Василик та Євстігнєєв" (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобов`язанні), згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги боргу СТОВ "Княжицьке" у розмірі 45750,00 грн.

З огляду на те, що 10.02.2014 р. між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора "Василик та Євстігнєєв" та ОСОБА_1 було укладено два договори відступлення права вимоги, в одному з яких визначено, що борг виник на підставі рішення у справі № 911/2547/13, суд, з урахуванням пояснень сторін, дійшов висновку, що договором про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобов`язанні) від 10.02.2014 р. сторони визначили, що борг у розмірі 45750,00 грн. виник на підставі рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

17.02.2014 р. між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська контора "Василик та Євстігнєєв" (первісний кредитор) та ОСОБА_3 (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобов`язанні), згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги боргу СТОВ "Княжицьке" у розмірі 85000,00 грн. з основної суми боргу, визначену за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

З урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що позивач має право вимоги заборгованості за рішення господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 у розмірі 91384,99 грн. (131161,15 грн. (загальна сума боргу, що підлягає стягненню за рішенням від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13) - 39776,16 грн. (сума згідно договору відступлення права вимоги № 01 від 10.02.2014 р.) та за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13 у розмірі 108829,42 грн. (239579,42 грн. (загальна сума боргу, що підлягає стягненню за рішенням від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13) - 45750,00 грн. (сума згідно договору відступлення права вимоги від 10.02.2014 р.) - 85000,00 грн. (сума згідно договору відступлення права вимоги від 17.02.2014 р.)).

Вище зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області від 09.03.2016 р. у справі № 911/5354/15 та рішенням від 01.07.2019 р. у справі № 911/1067/19 за позовом Адвокатського бюро "Василика В.В." до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Княжицьке" про стягнення 104532,65 грн., з яких: 11692,41 грн. інфляційних втрат, 3615,41 грн. 3% річних та 2972,67 грн. пені за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13; 14753,39 грн. інфляційних втрат, 4561,89 грн. 3% річних та 3750,89 грн. пені за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13; 21844,23 грн. інфляційних втрат, 6754,45 грн. 3% річних та 5553,65 грн. пені за рішенням господарського суду Київської області від 09.03.2016 р. у справі № 911/5354/15; 9723,68 грн. інфляційних втрат, 3622,32 грн. 3% річних та 15687,66 грн. пені за рішенням господарського суду Київської області від 08.12.2017 р. у справі № 911/3438/17.

Крім того, рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2019 р. у справі № 911/1067/19 позов задоволено частково; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Княжицьке" на користь Адвокатського бюро "Василика В.В." 11692,41 грн. інфляційних втрат, 3615,41 грн. 3% річних за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 та 14753,39 грн. інфляційних втрат, 4561,89 грн. 3 % річних за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13 та 636,27 грн. судового збору; врешті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення набрало законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2019 р. у справі № 911/1067/19 також встановлено, що у відділі Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції перебувають на виконанні чотири виконавчі провадження, у тому числі № 47354356, відкрите на підставі наказу № 911/2547/13 від 16.09.2013 р., № 47354131 відкрите на підставі наказу № 911/2670/13 від 07.10.2013 р.

Також, рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2019 р. у справі № 911/1067/19 було встановлено, що на момент прийняття вказаного судового рішення, відповідач рішення господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 та рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13 не виконав, заборгованість перед позивачем не оплатив.

Отже, вказаним рішенням встановлено факт невиконання відповідачем рішення від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 та рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

Предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача 8589,19 грн. інфляційних втрат та 7757,97 грн. 3% річних, з яких:

- 3920,41 грн. інфляційних втрат за період з березня 2019 р. по липень 2020 р., 3541,01 грн. 3 % річних за період з 09.04.2019 р. по 23.07.2020 р. на суму боргу 91384,99 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13;

- 4668,78 грн. інфляційних втрат за період з березня 2019 р. по липень 2020 р., 4216,96 грн. 3 % річних за період з 09.04.2019 р. по 23.07.2020 р. на суму боргу 108829,42 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вже зазначалось, рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2019 р. у справі № 911/1067/19 встановлено, що позивач має право вимоги заборгованості у сумі 91384,99 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 та у сумі 108829,42 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

Рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2019 р. у справі № 911/1067/19 з СТОВ «Княжицьке» на користь АБ «Василика В.В.» стягнуто 11692,41 грн. інфляційних втрат за період з 15.11.2017 р. по 28.02.2019 р., 3615,41 грн. 3% річних за період з 15.11.2017 р. по 08.04.2019 р. за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13; 14753,39 грн. інфляційних втрат за період з 15.11.2017 р. по 28.02.2019 р., 4561,89 грн. 3% річних за період з 15.11.2017 р. по 08.04.2019 р. за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

Як зазначено в п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки рішенням господарського суду Київської області від 01.07.2019 р. у справі № 911/1067/19 судом було стягнуто з СТОВ «Княжицьке» на користь АБ «Василинка В.В.» інфляційні втрати по 28.02.2019 р. включно на заборгованість за рішеннями господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 та від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13, то позивач має право на стягнення інфляційних втрат з березня 2019 року.

Позивач просить стягнути з відповідача 3920,41 грн. інфляційних втрат за період з березня 2019 р. по липень 2020 р. (при цьому розрахунок здійснює по травень 2020 р.) та 3541,01 грн. 3% річних за період з 09.04.2019 р. по 23.07.2020 р. нарахованих на суму боргу 91384,99 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13; 4668,78 грн. інфляційних втрат за період з березня 2019 р. по липень 2020 р. (при цьому розрахунок здійснює по травень 2020 р.) та 4216,96 грн. 3% річних за період з 09.04.2019 р. по 23.07.2020 р. нарахованих на суму боргу 108829,42 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

Судом встановлено, що до складу заборгованості у сумі 91384,99 грн., на яку позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних, входить і пеня у сумі 5135,08 грн., яку стягнуто рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13.

Відповідно до абз. 4 п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду Київської області від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв`язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються. При цьому обов`язок сплатити суму неустойки (штрафу, пені) за невиконання зобов`язання не є зобов`язанням в розумінні положень частини першої статті 509 ЦК, а отже відсутні підстави і для застосування до цих правовідносин статті 625 ЦК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних на суму пені у розмірі 5135,08 грн., стягнуту за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13.

Відтак, позивач має право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість у сумі 86249,91 грн. (91384,99 грн. - 5135,08 грн.) за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 та на заборгованість у сумі 108829,42 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 86249,91 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 за період з 09.04.2019 р. по 23.07.2020 р. становить 2604,02 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача; розрахунок 3 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 108829,42 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13 є арифметично вірним, отже 3% річних підлягають задоволенню у сумі 4216,96 грн.

Відтак, вимога позивача про стягнення 3% річних у сумі 7757,97 грн. підлягає частковому задоволенню у сумі 6820,98 грн. (2604,02 грн. + 4216,96 грн.).

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 86249,91 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 02.09.2013 р. у справі № 911/2547/13 за період з березня 2019 року по травень 2020 року включно становить 3764,85 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача; сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 108829,42 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 р. у справі № 911/2670/13 за період з березня 2019 року по травень 2020 року включно (в межах заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат), є більшою від заявленої позивачем, однак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4668,78 грн. інфляційних втрат в межах заявлених позовних вимог.

Відтак, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 8589,19 грн. підлягає частковому задоволенню у сумі 8433,63 грн. (3764,85 грн. + 4668,78 грн.).

Відповідач у поданих запереченнях проти позову зазначав, що він з 11.11.2013 р. перебуває у стані припинення та в розпорядженні ліквідаційної комісії з припинення відсутні грошові кошти і майно, за рахунок яких було б можливо погасити кредиторську заборгованість або ініціювати початок процедури банкрутства, тому заборгованість перед АБ «Василинка В.В.» вважається погашеною і майнові претензії до СТОВ «Княжицьке» розглядатись не будуть, з врахуванням безперспективності їх погашення.

Вказані доводи відповідача не беруться судом до уваги, оскільки обов`язок відповідача виконати зобов`язання не ставиться в залежність від перебування його в процесі припинення, адже зобов`язання відповідно до та ст. 599 ЦК України припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також, відповідно до ч. 4 ст. 112 ЦК України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Адвокатського бюро «Василика В.В.» підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Княжицьке" (07455, Київська обл., Броварський район, с. Княжичі, вул. М. Лагунової, 107, код 32277523) на користь Адвокатського бюро "Василика В.В." (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33-А, нежитлове приміщення 1-14, код 35379954) 8433,63 (вісім тисяч чотириста тридцять три грн. 63 коп.) інфляційних втрат, 6820,98 грн. (шість тисяч вісімсот двадцять грн. 98 коп.) 3% річних та 1961,51 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну грн. 51 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно з пунктом 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 13.10.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева