ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/769/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Головея В.М., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Федорончук Д.О.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Садеко Органік»: не з`явився;

від ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт»: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від „07" серпня 2020р. про забезпечення зустрічного позову

у справі № 915/769/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт»

про зобов`язання повернути майно,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт»

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік»

про: стягнення грошових коштів,

суддя - Смородінова О.Г.

місце прийняття ухвали: Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» про зобов`язання відповідача повернути 347,200 тон пшениці, що знаходиться на зберіганні у ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на підставі договору про надання послуг по перевалці, зберіганню та експедируванню зернових та олійних культур №10/09/19 від 10.09.2019р., а також судові витрати у розмірі 32 397,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач - ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між сторонами Договором про надання послуг по перевалці, зберіганню та експедируванню зернових та олійних культур №10/09/19 від 10.09.2019 виконав частково, повернувши товариству лише 193,000 тон пшениці, а 347,200 тон органічної пшениці, що належить ТОВ «Садеко Органік» досі зберігаються на складі ТОВ «СК «Агроконтракт».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №915/769/20.

07.07.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» про стягнення з останнього суми заборгованості у розмірі 1 204 418,72 грн., та суму судового збору у розмірі 18 066,28 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2020 року зустрічну позовну заяву ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

27.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» вдруге звернулось до Господарського суду Миколаївської області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» про стягнення з останнього суми заборгованості у розмірі 1 203 013,83 грн., та суму судового збору у розмірі 18 066,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за зустрічним позовом - ТОВ «Садеко Органік», не були виконані умови Договору про надання послуг по перевалці, зберіганню та експедируванню зернових та олійних культур №10/09/19 від 10.09.2019 щодо поставки на склад для перевалки на експорт судової партії пшениці в обумовлені строки та в обумовлених об`ємах. Позивачем за зустрічним позовом, були виконані всі обов`язки за укладеним між сторонами договором, щодо зберігання, оплати заробітної плати працівникам, проведення лабораторних досліджень, інше.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.07.2020 прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №915/769/20 за зустрічним позовом та об`єднано зустрічний позов в одне провадження зі справою №915/769/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» про зобов`язання повернути майно.

05.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою про вжиття заходів до забезпечення зустрічного позову у якій просило: накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» на усіх рахунках які будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову у межах позовних вимог.

В обґрунтування даної заяви позивач посилався на те, що є підстави вважати, що відповідачем за зустрічним позовом - ТОВ «Садеко Органік» не будуть виконані взяті на себе зобов`язання, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однією з таких підстав заявник назвав, звернення директора ТОВ «Садеко Органік» до поліції з заявою про кримінальне правопорушення. Так, 01.04.2020 року на підставі ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2020 слідчим в рамках кримінального провадження №0000978 проводився огляд території, де зберігається товар за договором про надання послуг.

Також, позивачем за зустрічним позовом, неодноразово було направлено ТОВ «Садеко Органік» листи з проханням виконати умови Договору про надання послуг та направлена претензія для урегулювання спору мирним шляхом, однак ТОВ «Садеко Органік» навіть не надав жодної конкретної відповіді на вказані листи і прохання, а відразу звернувся до поліції та суду.

Крім того, 11.03.2020 ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» здійснив відвантаження на автотранспорт ТОВ «Садеко Органік», з подальшим відпуском за територію складу 200+/-5% вантажу, без оплати оскільки відповідач за зустрічним позовом пообіцяв розрахуватись по рахункам за надані послуги після реалізації даного об`єму вантажу. Однак, на даний час відповідач не розрахувався, тим самим порушив всі умови, як договору, так і усних домовленостей.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» вважає, що ТОВ «Садеко Органік» не будуть виконані взяті на себе зобов`язання, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Крім того, заявник зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову, про які ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» просить, не спричинить збитків відповідачу за зустрічним позовом, оскільки заборгованість, заявлена до стягнення, була передбачувана для ТОВ «Садеко Органік».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2020 у справі №915/769/20 (суддя Смородінова О.Г.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» б/н від 04.08.2020 (вх. № 05.08.2020) про забезпечення зустрічного позову у справі № 915/769/20 задоволено. Накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (73000, м. Херсон, вул. Паровозна, буд. 14; ідентифікаційний код 37464643) та будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах позовних вимог у розмірі 1 023 013,83 грн.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду по суті спору.

Так судом зазначено, що з наданих заявником доказів, вбачається наявність між сторонами спірних правовідносин по Договору про надання послуг по перевалці, зберіганню та експедируванню зернових та олійних культур № 10/09/19 від 10.09.2019 в частині здійснення грошових розрахунків.

З вищенаведених аргументів заявника, зокрема - ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань; ненадання останнім відповіді на неодноразові листи та претензію позивача; наявність кримінального провадження пов`язаного з виконанням умов договору, також з урахуванням правовідносин, які склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, дійсно вбачається, що існує ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Крім того, за даними отриманого на запит судді витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 07.08.2020 за № встановлено, що статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» складає 1000,00 грн, що на переконання суду може свідчити про наявність ризиків невиконання відповідачем договірних зобов`язань - у разі доведеності позову, та можливість задоволення позивачем своїх вимог до відповідача лише за рахунок грошових коштів на його банківських рахунках.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2020 по справі №915/769/20 скасувати в повному обсязі та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» про забезпечення зустрічного позову у справі №915/769/20.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на недоведеності ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» в розмірі 1 023 013,83 грн, з огляду на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б свідчили, що є підстави вважати , що відповідачем за зустрічним позовом - ТОВ «Садеко Органік» не будуть виконані взяті на себе зобов`язання, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Апелянт зазначає, що заява про забезпечення зустрічного позову ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» містить лише власні, безпідставні доводи та міркування заявника, які не підтверджені належними і достовірними доказами, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом, як підстава для забезпечення позову.

Крім цього, апелянт вказує, що заявником не наведено у заяві про забезпечення позову обставин на підтвердження вчинення ТОВ «Садеко Органік» конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання зустрічного позову до суду, в т.ч. дій спрямованих на реалізацію належного майна, безпідставного витрачання коштів, приховування активів, тощо.

Так, скаржник зазначив, що розмір статутного капіталу товариства, не можу свідчити про неможливість виконання товариством взятих на себе зобов`язань, і тим паче бути підставою для забезпечення позову.

03.09.2020 від ТОВ «Садеко Органік» надійшли доповнення до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2020 то справі №915/769/20, відповідно до яких, окрім вказаних в апеляційній скарзі фактичних обставин справи, апелянт звертає увагу на те, що ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» утримуючи у себе вантаж ТОВ «Садеко Органік» на суму коштів 2 000 000грн., вже самовільно, без рішення суду забезпечило поданий ним зустрічний позов, до того ж на суму коштів, що значно перевищує суму заявлених ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» позовних вимог у розмірі 1 023 013,83 грн. Однак, суд піл час вирішення питання щодо доцільності та необхідності забезпечення зустрічного позову в оскаржуваній ухвалі господарського суду Миколаївської області від 07.08.2020, вищевказаних обставин не дослідив та не врахував.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 08.09.2020 №314 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Колоколова С.І., суддів Головея В.М., Принцевська Н.М. у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Разюк Г.П. з 31.08.2020р. та необхідністю вирішення питання щодо можливості її відкриття.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від „07" серпня 2020р. про забезпечення зустрічного позову у справі №915/769/20, Призначити розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» на 12 жовтня 2020 року о 15:00 год.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» не надходив.

В судове засідання 12.10.2020 представники сторін не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а їх явка обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Згідно із статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Колегія суддів враховує, що предметом спору за зустрічним позовом у даній справі є вимога майнового характеру, а саме: вимога про стягнення з ТОВ «Садеко Органік» на користь ТОВ «Стивідорна компанія «Агроконтракт» боргу у загальній сумі 1 203 013,83 грн.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.08.2019 у справі №910/4491/19.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.

При цьому апеляційним господарським судом враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №914/120/19.

Колегія суддів вбачає, що на підтвердження своїх доводів про необхідність забезпечення зустрічного позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» до заяви б/н від 04.08.2020 (вх.№9603/20 від 05.08.2020) додано копію ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2020 (кримінальне провадження №0000978 від 20.03.2020), якою клопотання старшого слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області Зафтонова О.О. у кримінальному провадженні №0000978 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України про надання дозволу на огляд задоволено; надано групі слідчих, а саме: старшому слідчому СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області Зафтонову Олександру Олександровичу; слідчому СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області Наточному Назару Дмитровичу або іншій особі за дорученням слідчого дозвіл на проведення огляду території, розташованої за адресою: м. Миколаїв,пр.-т Героїв України,1 н/1, що належить на праві власності Державі в особі державного концерна «Укроборонпром» в господарському віданні державного підприємства «Суднобудівний завод імені 61-го Комунара» () та перебуває у користуванні ТОВ «СК «Агроконтракт» з метою встановлення факту наявності або відсутності зерна пшениці загальною вагою 346,94 т, яке належить ТОВ «Садеко Органік».

Суд апеляційної інстанції зауважує, що сам по собі факт проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відкритого за фактом заволодіння ТОВ «СК «Агроконтракт» пшеницею у кількості 346,94т., яка належить ТОВ «Садеко Органік», що місять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, не свідчить про наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Садеко Органік» в розмірі 1 023 013,83 грн, оскільки жодним чином не підтверджує існування обґрунтованого припущення, що наявні у відповідача за зустрічним позовом грошові кошти можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання судового рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що у матеріалах справи відсутні та позивачем за зустрічним позовом до суду першої інстанції разом з заявою про вжиття заходів забезпечення позову не подано жодного належного у розумінні положень статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказу на підтвердження наявності будь-яких обґрунтованих підстав для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Садеко Органік» в розмірі 1 023 013,83 грн, зокрема, доказів того, що відповідач за зустрічним позовом вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому майна, в тому числі грошових коштів, або здійснює підготовку до вчинення таких дій тощо, відтак всі доводи заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Агроконтракт» про забезпечення позову б/н від 04.08.2020 (вх.№9603/20 від 05.08.2020), а також висновок місцевого господарського суду щодо існування реальної загрози утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються виключно на нічим не підтверджених припущеннях.

Аналогічний висновок стосовно того, що самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову викладено в постановах Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №902/483/18 та від 12.06.2019 у справі №909/19/19.

Враховуючи викладене, оцінивши доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення зустрічного позову у справі №915/769/20 шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» в розмірі 1 023 013,83 грн.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За таких обставин, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2020 про забезпечення зустрічного позову у справі №915/769/20 є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, підлягають розподілу відповідно до правил, встановлених до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.08.2020 року у справі №915/769/20- скасувати.

3. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» про забезпечення зустрічного позову відмовити.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „13" жовтня 2020 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя В.М. Головей

Суддя Н.М. Принцевська