СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2020 р. Справа № 922/1703/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Засядько М.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН№4941 від 27.12.2017, довіреність №Др-27-0120 від 20.01.2020, Смолякової І.О., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН№4925 від 27.12.2017, довіреність №Др-303-1219 від 27.12.2019

відповідача - Коваленко О.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №002269 від 10.10.2018, ордер серія АХ№1025588 від 28.09.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх. №2363Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2020 у справі №922/1703/20 (суддя Чистякова І.О., повний текст рішення підписано 20.08.2020)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

до Приватного підприємства "Цукровик-Агро", с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області

про стягнення 1.333.751,86 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Цукровик-Агро" про стягнення заборгованості місячної вартості величини річної замовленої потужності за період з січня по березень 2020 року у розмірі 1.233.456,76 грн, пені в розмірі 71.243,92 грн, 3% річних в розмірі 10.915,25 грн та інфляційних втрат в розмірі 18.135,93 грн. Нормативно позов обґрунтований розділами 3, 6 глави VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824, ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, ст.ст. 625, 526, 527, 530, 532, 256, 257 ЦК України. Витрати по оплаті судового збору у розмірі 26.215,65 грн позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.08.2020 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Позивач, АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права. При цьому, позивач зазначає, що доводи суду першої інстанції щодо неотримання відповідачем послуг, у зв`язку з відсутністю фактичного споживання природного газу є необґрунтованим з огляду на те, що відповідно до п.8 гл.6 розділу 6 Кодексу ГРМ, припинення або обмеження розподілу (споживання природного газу) не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору.

01.04.2020 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №913/716/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" з наданням строку відповідачу для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено її до розгляду на 08.10.2020.

29.09.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ПП «Цукровик-Агро» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2020 залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

05.10.2020 до апеляційного господарського суду від позивача АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надійшли пояснення по справі (вх.№9458) з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу. Позивач вказує, що відповідач є споживачем послуг Оператора ГРМ і між ними не може укладатись технічна угода, оскільки такий документ вирішує взаємовідносини між АТ «Харківгаз» та газодобувними підприємствами, виробниками біогазу та суміжними операторами ГРМ. Також зазначає, що послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками Оператора ГРМ (АТ «Харківгаз») щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Цукровик-Агро» підписало заяву-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №09420YНVRОВР086 від 01.08.2016 на об`єкт: Цукровий завод, розташований за адресою: вул. Кооперативна, буд.14, с.Пархомівка Краснокутського району, Харківської області. Як суб`єкту ринку природного газу відповідачу було присвоєно персональний ЕІС-код; 56XО0000YНVRО00О.

Отже, відповідач приєднався до типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 та є загальнодоступним.

За умовами типового договору розподілу природного газу:

- оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1);

- споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з розподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь - якого постачальника у періоді фактичного відбору/ споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду (п.3.1);

Постановою НКРЕКП №2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно яких з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

- оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1);

- тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2);

- величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3);

- оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунку оператора ГРМ (п. 6.6);

- у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2);

- оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі: 3) подання Споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання (п.9.1).

14.11.2018 відповідачем було подано до ПАТ "Харківгаз" заяву про припинення газопостачання та опломбування (вих. №357), згідно з п.9.1. договору №09420YHVROBP086 від 01.08.2016, що був укладений між позивачем та відповідачем.

16.11.2018 представниками ПАТ "Харківгаз" Зміївське відділення Краснокутської дільниці було здійснено пломбування пристроїв газопроводу - ввод (інвентарної заглушки) об`єктів газоспоживання підприємства, про що було складено акт про припинення (обмеження) газоспоживання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту.

За твердженням позивача, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в частині оплати місячної вартості величини річної замовленої потужності, зокрема у період з 01.01.2020 по 31.03.2020 не сплачував вказану плату.

Розмір плати за замовлену потужність розраховується індивідуально для кожного споживача. За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий газовий рік в період з початку жовтня до кінця вересня. Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу поділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.

Отже, в даному випадку позивачем розраховано розмір плати за замовлену потужність для об`єктів відповідача у період з січня по червень поточного року на місяць у розмірі 411.152, 32 грн (3 991 770 куб.м /12 міс, х 1,236 грн). При цьому, позивачем враховано, що витрата газу відповідачем за період жовтень 2018 та листопад 2018 складає 3.991.770 куб.м, а згідно з постановою НКРЕКП №3044 від 24.12.2019 на період з 01.01.2020 по 30.06.2020 для АТ "Харківгаз" установлений тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,236 грн. за 1 куб.м на місяць (з врахуванням ПДВ).

Позивач письмово інформував відповідача щодо необхідності сплати місячної вартості величини річної замовленої потужності з наданням рахунків на оплату за січень - березень 2020 року та актів наданих послуг, про що свідчать листи позивача наявні в матеріалах справи (№61003.1.-Сл-3779-0320 від 04.03.2020; №61003.1-Сл-4905-0420 від 01.04.2020, аркуші справи 36-38).

Так, згідно вищевказаних актів за січень - березень 2020 року відповідачу нараховано 1.233.456,96 грн заборгованості по оплаті місячної вартості величини річної замовленої потужності за вказаний період.

Вказані акти відповідач не підписав та оплату за ними не здійснив.

В порядку досудового врегулювання спору, 20.03.2020 позивачем на адресу відповідача направлено претензію (вих.№610031-Сл-4667-0320) щодо необхідності погашення заборгованості протягом 10 календарних днів з дня отримання претензії.

09.04.2020 позивач отримав від відповідача відповідь на претензію (вих.№70 від 06.04.2020), якою останній зазначив, що не визнає існування боргу та просив додатково обґрунтувати необхідність оплати за замовлену потужність.

13.04.2020 позивач направив лист №61003.2-Сл-5258-0520 де зазначив про зміни внесені до Кодексу ГРМ, договору розподілу та Методики, що внесені постановою НКРЕКП №2080 від 07.10.2019 (набрала чинності 12.10.2019) та про необхідність підписати акти за січень, лютий 2020 року і повернути підписаними на адресу позивача.

14.04.2020 не погоджуючись із викладеним у претензії та відповіді, відповідач листом вих. №73 висловив остаточну незгоду щодо заборгованості з оплати місячної вартості величини річної замовленої потужності їх об`єктів газоспоживання.

В свою чергу, позивач у відповідь повідомив відповідача про необхідність оплати за типовим договором розподілу природного газу №09420YНVRОВР086 від 01.08.2016, повторно направив рахунки за січень - березень 2020 року, акти наданих послуг за березень 2020, акт звіряння взаємних розрахунків, акт на відключення від системи газопостачання №649 від 01.04.2020 та додаткову угоду №1 до вищезазначеного типового договору розподілу природного газу.

01.04.2020 відповідача було відключено від системи газопостачання через відсутність укладеного договору на технічне обслуговування, що підтверджується актом №649 про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувки арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності).

Зважаючи на те, що відповідач суму боргу перед позивачем у розмірі 1.233.456,76 грн за період з січня 2020 по березень 2020 року не сплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом та у зв`язку із простроченням відповідачем обов`язку по оплаті позивачем додатково нарахував пеню згідно п.8.2. договору за період з 11.01.2020 по 27.05.2020 в розмірі 71.243,92 грн, 3% річних за період з 11.01.2020 по 27.05.2020 в розмірі 10.915,25 грн та інфляційні втрати за період з січня 2020 р. - квітень 2020 р. в розмірі 18.135,93 грн.

Господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на те, що з 16.11.2018 відповідач не споживає природний газ, у нього відсутні укладені договори про постачання природного газу до об`єктів відповідача, а позивачем не доведено фізичної можливості цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи за наявності пломб. При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що послуга з розподілу природного газу включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу. Проте, опломбування обладнання підприємства на газопроводі-вводі згідно акту від 16.11.2018 унеможливлюють та спростовують факт надання послуг з розподілу газу оператором ГРМ, а саме забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу, оскільки за таких обставин у споживача не було доступу до газорозподільної системи цілодобово.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що оскаржуване рішення у справі не відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Апеляційний суд погоджується із висновками господарського суду стосовно того, що спірні правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України "Про ринок природного газу". Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕП №2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06.11.2015, постановою НКРЕП №2498 від 30.09.2015 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу" тощо.

Закон України "Про ринок природного газу" визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи: оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (є оператором ГРМ.

Згідно умов Кодексу ГРС, оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Апеляційний суд зазначає, що у спірних правовідносинах ПП «Цукровик-Агро» (відповідач по справі) має статус споживача.

Згідно п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Умовами п. 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРС споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Як передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до п.3 глави 3 розділ VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI кодекс ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Абзацом 3 пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ передбачено, що споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Спірні відносини між сторонами виникли на підставі внесення Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2080 від 07.10.2019 змін до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015.

Так, постановою НКРЕКП №2080 затверджено, що з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Як вже зазначалось, в розділі 6-му Типового договору розподілу природного газу врегульовано порядок розрахунків та визначено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. При цьому, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Визначення газового року наведене в п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ - і ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

З урахуванням вищезазначених вимог Кодексу ГРМ та типового договору, позивачем було здійснено розрахунок величини річної замовленої потужності сумарно по всіх об`єктах на розрахунковий газовий 2020 рік у обсязі 3.991.770 м3 з розрахунком розміру місячної вартості у сумі 411.152,32 тон.

Однак, відповідач з необхідністю щомісячно сплачувати вартість послуги не погоджується з підстав неспоживання природного газу у місяці, за який розраховується величина замовленої потужності, мотивуючи при цьому, свою позицію відсутністю у нього договору з постачальником природного газу.

Така позиція відповідача була підтримана судом першої інстанції і стала основою оскаржуваного рішення з посиланням на акт про припинення (обмеження) газопостачання від 16.11.2018 у якому зазначено, що газоспоживаюче обладнання відповідача опломбовано на газопроводі - вводі, а отже, ПП «Цукровик - Агро» не споживав природний газ і, як наслідок не отримував послуг з його розподілу.

В той же час, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком, з огляду на те, що послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Тобто, оператор ГРМ, знаючи, що об`єкт відповідача підключено до газорозподільної системи підтримує належний тиск у системі з урахування замовленої потужності приєднаних об`єктів споживача. Дані послуги є монопольними роботами АТ «Харківгаз», як оператора ГРМ у зоні ліцензованої діяльності - території Харківської області.

Слід зазначити, що між приєднаною та замовленою потужністю об`єктів споживача є певна різниця, через що є різниця в підходах до розрахунку вартості послуг:

- приєднаною потужністю є стала величина, тобто така, яка не потребує коригування і розраховувалась споживачу один раз на весь час отримання послуг,

- замовлена потужність - це змінна величина, яка розраховується на календарний рік відповідно до попередніх обсягів споживання (і може змінюватись через шість місяців за заявою споживача),

тобто, оператор ГРМ для сталого функціонування, постійно налаштовує потужність газорозподільних мереж під приєднані до мережі об`єкти споживача.

Відповідно до п. 8 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VI цього Кодексу.

Таким чином, доводи суду першої інстанції щодо неотримання відповідачем послуг, у зв`язку з відсутністю фактичного споживання природного газу є необґрунтованими та безпідставними, адже в даному випадку об`єкт вважається приєднаним навіть, якщо газоспоживаюче обладнання опломбоване на газопроводі - вводі, оскільки для початку фактичного споживання природного газу, окрім зняття пломби немає перешкод. На об`єкт не розраховується замовлена потужність пропускної спроможності газових мереж лише у випадку механічного від`єднання від мереж, що й було зроблено АТ «Харківгаз» у квітні 2020 року (акт про припинення (обмеження) газопостачання №649 від 01.04.2020).

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на те, що між позивачем та відповідачем мала бути укладена технічна угода з моменту проведення працівниками позивача ПАТ «Харківгаз» Зміївське відділення Краснокутської дільниці пломбування пристроїв газопроводу-ввод (інвентарної заглушки) об`єктів газоспоживання підприємств, тобто з 16.11.2018.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно п. 4 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ, вказано терміни, які використовуються в Кодексі ГРМ та зазначено, що технічна угода про умови приймання-передачі газу газорозподільною системою - це письмова угода між оператором ГРМ та суміжним суб`єктом ринку газу, крім споживачів та оператора ГТС, яка укладається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Кодексу, та визначає порядок приймання-передачі природного газу між сторонами.

В той же час, відповідач є саме споживачем послуг оператора ГРМ, а це означає, що між ними не може укладатись технічна угода. Це документ, який вирішує взаємовідносини між АТ «Харківгаз» та газодобувними підприємствами, виробниками біогазу та суміжними операторами ГРМ на підставі п. 2 гл. 1 розд VI Кодексу ГРМ, а саме: доступ газодобувних підприємств та виробників біогазу чи іншого виду газу з альтернативних джерел, а також суміжних операторів газорозподільної системи з метою забезпечення передавання видобутого (виробленого) ними газу в ГРМ та відповідно отримання газу з ГРМ надається за умови та на підставі укладеної ними з оператором ГРМ (до ГРМ якого підключені їх об`єкти) технічної угоди про умови приймання-передачі газу ГРМ, яка укладається з урахуванням вимог глави 2 цього розділу.

Щодо забезпечення цілодобового доступу об`єктів відповідача до газорозподільної системи, як складової послуги з розподілу, необхідно зазначити, що згідно п.1 розділу II Кодексу ГРМ газорозподільна система (ГРМ) є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам.

Не можна розглядати поняття «розподілу газу» лише як доставку газу безпосередньо споживачу. Оскільки, розподіл природного газу це цілий комплекс дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних з підтриманням системи ГРМ в надійному та безпечному стані, що підтверджується складовими структури тарифу на послуги з розподілу природного газу, до розрахунку якого, згідно Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (постанова НКРЕКП №236 від 25.02.2016 із змінами).

В нормативних актах в сфері ринку природного газу термін «розподіл природного газу» вживається і в розумінні фізичної доставки газу.

Таким чином, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ (АТ «Харківгаз») щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, у колегії суддів апеляційної інстанції наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми заборгованості місячної вартості величини річної замовленої потужності за період з січня по березень 2020 року у розмірі 1.233.456,76 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму пені за порушення терміну оплати, а також інфляційні нарахування на суму боргу та річні.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, та здійснивши свій розрахунок за допомогою інформаційно-правової бази «Законодавство» (з урахуванням умов спірного договору та дат виникнення прострочення з урахуванням періодів нарахування інфляції) суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми пені у розмірі 71.243,92 грн, 3% річних в сумі 10.915,25 грн та інфляційних втрат в розмірі 18.135,93 грн.

Відповідно до статей 76 - 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" судом апеляційної інстанції задовольняється, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 4 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2020 у справі №922/1703/20 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Цукровик-Агро" (62013, Харківська область, Краснокутський район, с. Пархомівка, вул. Кооперативна, буд. 14, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м.Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) заборгованість місячної вартості величини річної замовленої потужності за період з січня по березень 2020 року у розмірі 1.233.456,76 грн, пеню в розмірі 71.243,92 грн, 3% річних в розмірі 10.915,25 грн та інфляційних втрат в розмірі 18.135,93 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "Цукровик-Агро" (62013, Харківська область, Краснокутський район, с. Пархомівка, вул. Кооперативна, буд. 14, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м.Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) суму судового збору за подання позовної заяви в розмірі 26.215,65 грн, та суму судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 39.323,48 грн

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13.10.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко