СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"12" жовтня 2020 р. Справа № 917/1746/19

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

Розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України, м. Київ, (вх. №2606 Х/2),

на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 (повний текст складено 12.06.2020) у справі №917/1746/19 (суддя Киричук О.А.),

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ,

до відповідача Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів", м. Полтава,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1.Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, м. Київ,

2.Державної аудиторської служби України, м. Київ,

про стягнення 77174270,34 грн.

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів", м. Полтава,

до відповідача Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Тенденції", м. Нова Каховка, Херсонська область,

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОС ЛТД", м. Миколаїв,

3.Товариства з обмеженою відповідальністю "БОСТ-ЛОСТ", м. Миколаїв,

4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Злато Нива", м. Київ,

5.Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Груп", м. Одеса,

6.Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно Агротрейдинг", м. Київ,

про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" про стягнення 77174270,34 грн. заборгованості за договором складського зберігання №1/18-хб від 04.07.2018, у тому числі: 72125486,30 грн. вартості втраченої продукції, 3606274,32 грн. штрафу за порушення строків відвантаження зерна, 1442509,73 грн. штрафу за втрату зерна.

У листопаді 2019 Державним підприємством "Полтавський комбінат хлібопродуктів" подано до суду першої інстанції зустрічний позов, в якому відповідач за первісним позовом просив:

1.Визнати недійсним договір складського зберігання №1/18-хб від 04.07.2018 укладений між ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" в особі Філії "Хлібна база № 88" ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів";

2.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 399 від 17.10.2018;

3.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 662 від 08.11.2018;

4.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 666 від 09.11.2018;

5.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 865 від 10.01.2019;

6.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №881 від 31.01.2019;

7.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №888 від 04.02.2019;

8.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 887 від 04.02.2019;

9.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 886 від 04.02.2019;

10.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 896 від 05.02.2019;

11.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №893 від 05.02.2019;

12.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №902 від 07.02.2019;

13.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №898 від 07.02.2019;

14.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №903 від 08.02.2019;

15.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №910 від 12.02.2019;

16.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 914 від 12.02.2019;

17.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 915 від 12.02.2019;

18.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 922 від 11.03.2019;

19.Визнати недійсною складську квитанцію, яка була видана на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 921 від 11.03.2019;

20.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000013 від 17.10.2018;

21.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000041 від 08.11.2018;

22.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000042 від 09.11.2018;

23.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000051 від 10.01.2019;

24.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000060 від 31.01.2019;

25.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: №ХБ- 00000064 від 04.02.2019;

26.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000063 від 04.02.2019;

27.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000062 від 04.02.2019;

28.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000068 від 05.02.2019;

29.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000066 від 05.02.2019;

30.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000071 від 07.02.2019;

31.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000070 від 07.02.2019;

32.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ- 00000072 від 08.02.2019;

33.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000075 від 12.02.2019;

34.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000078 від 12.02.2019;

35.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна № 1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № 00000079 від 12.02.2019;

36.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000088 від 11.03.2019;

37.Визнати недійсним правочин, який оформлений трьохстороннім актом приймання-передачі, який був укладений на підставі договору складського зберігання зерна №1/18-хб від 04.07.2018, а саме: № ХБ-00000087 від 11.03.2019.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 первісний позов задоволено повністю; стягнуто з Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 72125486,30 грн. вартості втраченої продукції, 3606274,32 грн. штрафу за порушення строків відвантаження зерна, 1442509,73 грн. штрафу за втрату зерна, 672350,00 грн. витрат по сплаті судового збору; в зустрічному позові відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Фонд державного майна України, як особа, яка не брала участь в розгляді справи, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду; рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги; судові витрати просить покласти на АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

30.09.2020 (через електронну адресу) та 05.10.2020 (поштовою кореспонденцією) на адресу апеляційного суду від АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надійшли заперечення щодо поновлення строків на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження, в яких позивач за первісним позовом зазначив, що: в апеляційній скарзі не зазначено поважних причин пропуску строків на апеляційне оскарження рішення суду; до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору; до апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження наявності повноважень у її підписанта.

02.10.2020 на адресу апеляційного суду від ТОВ "Зерно Агротрейдинг" надійшла заява з процесуальних питань, в якій третя особа-6 за зустрічним позовом зазначила про те, що апеляційна скарга не містить доказів сплати судового збору.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випадку, оскаржуване рішення ухвалено 02.06.2020, а його повний текст складено 12.06.2020, відтак, останній день для подання апеляційної скарги на вказане судове рішення - 02.07.2020.

Водночас, пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", зокрема, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, строк, наданий скаржнику для подання апеляційної скарги продовжений відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, є таким, що закінчився 06.08.2020 як визначено наведеними законодавчими положеннями.

Апеляційна скарга на вказане судове рішення відповідно до штампу відділення поштового зв`язку "Укрпошта" здана для відправлення 21.09.2020, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого для її подання.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 2 ст. 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги скаржник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19. В мотивувальній частині апеляційної скарги скаржник зазначає, що представник Фонду не приймав участі у справі 917/1746/19, оскаржуване рішення не отримував, з повним текстом ознайомився під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв`язку з чим апелянт вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин.

Разом з тим, суд зазначає, що із зазначеного обґрунтування не вбачається коли саме апелянт дізнався про оскаржуване рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень (конкретна дата), не наведено обставин, що саме заважало провести такий моніторинг раніше, а також не зазначено, в чому саме полягала неможливість своєчасного подання апеляційної скарги.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення до суду першої інстанції) судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Підпунктом 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення до суду першої інстанції), передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 гривня.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" в редакції, що діяла на момент звернення до суду першої інстанції) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", та враховуючи оскарження рішення в повному обсязі (за наслідком розгляду первісного та зустрічного позову), судовий збір за звернення з даною апеляційною скаргою має бути сплачений в розмірі 1115140,50 грн., тобто:

- 672350,00 грн. (має бути сплачено за подання позову із майновою вимогою) * 150% = 1008525,00 грн.;

- 71077,00 грн. (має бути сплачено за подання позову із 37-ми немайновими вимогами) * 150%=106615,50 грн.

Як встановлено судом, скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга Фонду державного майна України підписана В.о. Голови Фонду Тарасом Єлейко.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника, тоді як ч.1 ст.58 цього Кодексу встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Між тим, матеріали справи та додані до апеляційної скарги документи не містять статуту/положення/трудового договору (контракту) щодо В.о. Голови Фонду Єлейко Т.Я., які б підтверджували його повноваження щодо представництва Фонду державного майна України в судах України, зокрема, наявність у нього повноважень на підписання апеляційної скарги.

Приписами п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Апеляційний суд керуючись позицією Великої Палати Верховного Суду щодо уникнення занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним, вважає за необхідне надати скаржнику строк для можливості підтвердження повноважень підписанта апеляційної скарги В.о. Голови Фонду Єлейко Т.Я. відповідно до вимог ч. 3 ст. 56 ГПК України.

Відповідно до ст. 174, ч.ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, залишається без руху.

Викладені вище обставини відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 у справі №917/1746/19 - залишити без руху.

2.Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- зазначити причини пропуску строку на апеляційне оскарження та надати належні докази на їх підтвердження (за наявності).

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1115140,50 грн.;

- докази наявності у В.о. Голови Фонду Єлейко Т.Я. повноважень на підписання апеляційної скарги;

3.Роз`яснити Фонду державного майна України, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна