ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/591/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до

відповідача-1: Фермерського господарства «Чайка»

відповідача-2: ОСОБА_1

про стягнення 1 000 016,84 грн,

за участі:

- секретаря судового засідання - Бєлової О.С.,

- представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - 1 - не з`явився,

відповідача - 2 - не з`явився,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

19.06.2020 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося з позовом до Фермерського господарства «Чайка» та ОСОБА_1 про стягнення 1 000 016,84 грн, з яких: 900 000 грн заборгованості за кредитом, 75 626,97 грн пені, 11 189,97 грн річних та 13 200 грн інфляційних.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- на підставі укладеного генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/115-0-2/2186 від 05.01.2018 та кредитного договору № 011/89811/0496513 від 12.02.2019 Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відкрило Фермерському господарству «Чайка» кредитну лінію у сумі 900 000 грн та зажадало повернення кредитних коштів,

- не дивлячись на умови договору Відповідач-1, отримавши кредит у сумі 900 000 грн взяті на себе зобов`язання з його повернення не виконав, у зв`язку з чим станом на 11.06.2020 заборгував 900 000 грн заборгованості за кредитом, 75 626,97 грн пені, 11 189,97 грн річних та 13 200 грн інфляційних,

- у відповідності до укладеного з ОСОБА_1 договору поруки № 125997/89811/328351 від 12.02.2019 поручитель зобов`язався відповідати перед банком за виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором, а тому Відповідач-2 є солідарним боржником.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 10.08.2020 відкрите провадження у справі за правилами загального провадження та установлені строки для подачі процесуальних заяв. Проте, Відповідачами відзиви на позов не надані, хоча вони належним чином були повідомлені про судовий розгляд справи, що слідує з квитанцій № 613 та № 591 про вручення поштових відправлень.

Ухвалою від 10.09.2020 закрито підготовче провадження та за заявою представника Позивача призначено розгляд справи по суті 09.10.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу для проведення відеоконференцій EasyCon. Проте, представники Відповідачів в судове засідання 09.10.2020 не з`явились, хоча вони були повідомлені про судовий розгляд справи, що слідує з квитанцій № 019 та № 035 про вручення поштових відправлень. У зв`язку з технічними проблемами з сервісом для проведення відеоконференцій EasyCon у представника Позивача, він не зміг взяти участь у судовому засідання в режимі відеоконференції. За таких обставин розгляд справи здійснено без участі представників сторін.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що позивачем дотримані вимоги частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою, а тому названі вище письмові докази прийняті судом до розгляду.

Суд також констатує, що сторонами не заявлено будь-яких процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

05.01.2018 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», як кредитором, та Фермерським господарством «Чайка», як позичальником, укладений генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/115-0-2/2186 за умовами якого кредитор зобов`язувався здійснювати на користь позичальника кредитні операції у межах загального ліміту 1 500 000 грн.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Кредитор зобов`язується здійснювати на користь Позичальника кредитні операції у межах загального ліміту…» (пункт 1.1),

- «Позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному Генеральним договором та договорами не пізніше відповідного останнього дня строку дії ліміту кредитної операції…» (пункт 5.1),

- «Позичальник на вимогу Кредитора сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором - пені, в відсотках річних від суми простроченого зобов`язання, в розмірі: Sх2 (де «S» - облікова ставка Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня). Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дня, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним по день виконання Позичальником простроченого зобов`язання в повному обсязі…» (пункт 12.3.1).

12.02.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», як кредитором, та Фермерським господарством «Чайка», як позичальником, укладений кредитний договір № 011/89811/0496513.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Кредитор надає позичальнику кредит» (пункт 1.),

- «Ліміт Кредитної операції - 900 000 гривень» (пункт 1.1.),

- «Вид ліміту кредитної операції … - Відновлювальний ліміт з видачею кредитних коштів частинами (траншами)» (пункт 1.2.),

- «Останній день строку дії ліміту кредитної операції - 12 лютого 2020…» (пункт 1.5.),

- «Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення основної заборгованості та сплату процентів … за схемою зниження кредиту … відповідно до графіку зниження ліміту.» (пункт 1.10.).

12.02.2019 між сторонами укладено додаток № 1 до кредитного договору, яким встановлено графік зниження ліміту та дату повернення всієї суми кредиту - 13.05.2020.

Відповідно до виписки по рахунку Позивач надав Відповідачу-1 кредит у сумі 900 000 грн, а саме перерахував на його рахунок зазначену суму 12.02.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 011/89811/0496513.

Натомість, за обліковими даними Позивача Відповідач-1 станом на 11.06.2020 не виконав взяті на себе зобов`язання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим заборгував 900 000 грн за кредитом, 75 626,97 грн пені, 11 189,97 грн річних та 13 200 грн інфляційних, що вбачається з наданого Позивачем розрахунку заборгованості.

Як слідує з листа Позивача, адресованого Відповідачу-1, за вих. № 140/2/585 від 02.06.2020 ним висловлена вимога про сплату простроченої заборгованості, яка станом на 01.06.2020 склала 1 000 016,84 грн, а саме 900 000 грн заборгованості за кредитом, 75 626,97 грн пені, 11 189,97 грн річних та 13 200 грн інфляційних.

Позивачем на адресу Відповідача-2 за вих. № 140/2/584 від 02.06.2020 була направлена аналогічна вимога про сплату простроченої заборгованості.

Проте, за твердженнями Позивача Відповідачем-1 кредит, пеня, річні та інфляційні сплачені не були.

Поряд з цим, судом установлено, що 12.02.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, укладений договір поруки № 125997/89811/328351.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Позичальник (боржник) - Фермерське господарство «Чайка» …» (розділ «визначення термінів»),

- «Забезпечені зобов`язання - всі та окремі зобов`язання Позичальника перед Кредитором, що випливають з умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, пені, штрафів …" (розділ «визначення термінів»),

- «Кредитний договір - генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/115-0-2/2186 від 05 січня 2018 року та кредитний договір № 011/89811/046513 від 12 лютого 2019 року до генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/115-0-2/2186 від 05 січня 2018 року, які укладені між, між Позичальником та Кредитором …» (розділ «визначення термінів»),

- «Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору , за умовами якого Позичальник зобов`язаний: (пункт 1.1)

«повернути кредит в розмірі 900 000 грн … не пізніше 12 лютого 2020 року…» (пункт 1.1.1),

«сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором …» (пункт 1.1.4),

- «Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором…» (пункт 1.2.),

- «У випадку повного або часткового невиконання … Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники …» (пункт 2.1.).

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи кредитного договору та договірних відносин

Встановлені судом обставини наявності укладеного між Позивачем та Відповідачем-1 договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений кредитний договір.

Зокрема, згідно до приписів статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит.

Отже, у даному випадку Відповідач-1 зобов`язаний повернути отриману суму кредиту в обумовлений договором строк, а саме за відповідним графіком.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Таким чином, несплата Відповідачем-1 900 000 грн заборгованості за кредитом є порушенням взятих на себе зобов`язань за договором та вказаних правових положень.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 75 626,97 грн, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

При цьому за частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У даному випадку умовами пункту 12.3.1. Генерального договору на здійснення кредитних операцій сторонами обумовлено сплату Відповідачем пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

Суд також звертає увагу, що 16.06.2020 Верховна Рада ухвалила Закон України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19)» № 691-ІХ, який набрав чинності 04.07.2020.

Вказаним законом розділ IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України було доповнено доповнено пунктом 8 такого змісту: «У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.».

З огляду на вказану норму, зважаючи на період карантину, визначений постановами Кабінету Міністрів України, у даному випадку нарахування пені з 12.03.2020, а саме 39 934,43 грн, є неправомірним.

Отже, загальний розмір пені, що підлягає до стягнення становить 35 692,54 грн.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення річних у сумі 11 189,97 грн та інфляційних у сумі 13 200 грн, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, Відповідач, порушивши грошове зобов`язання, повинен, за вказаних правових приписів та договірних умов, сплатити Позивачу інфляційні та річні.

Суд, перевіривши розрахунки Позивача щодо стягнення річних та інфляційних приходить до висновку, що їх розрахунок є правильним, а стягнення правомірним.

Щодо правової природи договору поруки та договірних відносин

Аналіз укладеного між Позивачем та Відповідачем-2 договору вказує, що він за своєю правовою природою є договором поруки, правовідносини за яким регулюються приписами параграфу 3 глави 49 ЦК України.

Так, за змістом статті 533 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Водночас, згідно зі статтею 554 цього ж Кодексу, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника та кредитором боржника.

За таких обставин позовні вимоги щодо солідарності виконання зобов`язань за кредитним договором є правомірними.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів суд приходить до висновку, що Відповідач-1 допустив порушення кредитного договору щодо повернення суми кредиту, у зв`язку з чим заборгував 900 000 грн заборгованості за кредитом, 35 692,54 грн пені, 11 189,97 грн річних та 13 200 грн інфляційних, а тому у солідарному порядку з Відповідачем-2 зобов`язаний сплатити наявну заборгованість.

Натомість позовні вимоги про стягнення 39 934,43 грн пені задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 9928 від 15.06.2020 у сумі 15 000,25, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідачів пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 14 400,24 грн, що складає 96% (процентного співвідношення заявленої до стягнення суми та задоволеної судом) та у рівнозначних сумах, а саме по 7 200,12 грн з кожного

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Чайка» (75032, Херсонська область, Білозерський район, село Дар`ївка, Майновий комплекс б/н; ідентифікаційний номер 14143134) та ОСОБА_1 (75032, Херсонська область, Білозерський район, село Дар`ївка, Майновий комплекс б/н; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ідентифікаційний код 14305909) - 900 000 грн заборгованості за кредитом, 35 692,54 грн пені, 11 189,97 грн річних та 13 200 грн інфляційних.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Чайка» (75032, Херсонська область, Білозерський район, село Дар`ївка, Майновий комплекс б/н; ідентифікаційний номер 14143134) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ідентифікаційний код 14305909) - 7 200,12 грн витрат на сплату судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9; ідентифікаційний код 14305909) - 7 200,12 грн витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене - 09.10.2020

Суддя М.К. Закурін