ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м.Харків Справа № 913/445/20
Провадження №33/913/445/20
про стягнення 20 434 грн 28 коп.
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Надольна М.І.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув;
С У Т Ь С П О Р У:
Акціонерне товариство Укрпошта в особі Луганської дирекції Акціонерного товариства Укрпошта звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Обласного комунального підприємства Компанія Луганськвода в особі Відокремленого підрозділу Старобільське Управління Обласне комунальное підприємство Компанія Луганськвода про стягнення помилково перерахованих коштів у сумі 20 434 грн 28 коп.
На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 31.07.2017 та 01.08.2017 позивачем, внаслідок технічної помилки, були перераховані грошові кошти, отримані як платежі від населення/користувачів на користь РКП Старобільськвода - іншому підприємству, а саме платіжними дорученнями за № 4 від 31.07.2017 на суму 18 817 грн 09 коп. та за № 3 від 01.08.2017 на суму 1 617 грн 19 коп. на р/р НОМЕР_1 банк ЛФ ПАТ КБ Приватбанк МФО 304795, який належить відповідачу.
Оскільки відповідач по теперішній час ухиляється від повернення помилково перерахованих на його користь грошових коштів, на звернення позивача не відповідає, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.08.2020, після усунення позивачем недоліків позовного матеріалу, вирішено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 21.09.2020.
Ухвалою суду від 11.09.2020 повідомлено учасників у справі, що судове засідання, призначене на 21.09.2020 не відбудеться у зв`язку із проходженням суддею навчання в період з 14.09.2020 по 25.09.2020; призначено судове засідання на 30.09.2020.
Протокольною ухвалою суду від 30.09.2020, оголошено перерву в судовому засіданні до 13.10.2020, про що ухвалою-повідомленням повідомлено учасників.
В судове засідання 13.10.2020 сторони повноважних представників в судове засідання не направили, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Від позивача 08.10.2020 через канцелярію суду надійшло клопотання про приєднання додаткових документів до матеріалів, до якого долучена довідка від 06.10.2020 за №27-1443, в якій викладені обставини помилкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача.
Подане позивачем клопотання судом задоволено, долучена довідка від 06.10.2020 за №27-1443, розглянута судом та оцінюються як додатково надані письмові пояснення у справі.
Враховуючи те, що відповідач знаходиться на території проведення антитерористичної операції (АТО), відповідно до приписів пп.4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" з метою належного повідомлення сторони про час і місце судових засідань судом розміщувалися на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) відповідні оголошення про час та місце судового засідання, про що свідчать роздруковані сторінки з мережі Інтернет (а.с.47, 56, 69).
Також з метою належного повідомлення відповідача про розгляд відповідної справи суд намагався передати телефонограми від 21.08.2020, 14.09.2020, 02.10.2020 за вказаними номерами телефонів в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності в якості засобів зв`язку та у позовній заяві. Однак, встановити зв`язок з абонентом не вдалося.
Крім того, суд направляв на адресу Відокремленого підрозділу Старобільське Управління обласне комунальне підприємство Компанія Луганськвода, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності, ухвалу про порушення провадження по справі від 21.08.2020, ухвалу від 11.09.2020, а також ухвалу-повідомлення від 01.10.2020. Однак, направлена судом на адресу відокремленого підрозділу відповідача кореспонденція була повернута до суду поштовою установою із відміткою пошти не правильно зазначена/відсутня адреса (такої організації немає), а.с. 31, 50, 59.
У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
Враховуючи вищевикладене, суд здійснив всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце проведення судових засідань, що відповідає вимогам ч. 4 ст.120 ГПК України.
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно приписів Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Наразі відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, а тому справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 ГПК України.
В судових засіданнях суд встановив фактичні обставини справи, розглянув наявні у справі матеріали, дослідив їх доказами.
В судовому засіданні 13.10.2020 постановлено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, подані докази, господарський суд
Між Акціонерним товариством «Укрпошта» в особі Луганської дирекції АТ «Укрпошта» (раніше Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» в особі Луганської філії УДППЗ «Укрпошта»), як повіреним, та Районним комунальним підприємством «Старобільськвода» (надалі- РКП «Старобільськвода»), як довірителем, укладений договір доручення за №556 від 01.09.2015, який як зазначає позивач, діє й на даний час (надалі договір) (а.с.9-10).
Позивач зазначає, що у відповідності до предмету вказаного договора, останній через мережу підпорядкованих відділень поштового зв`язку зобов`язується здійснювати прийом платежів від населення за житлово-комунальні послуги на користь РКП «Старобільськвода», а довіритель - оплачувати надані повіреним послуги.
Грошові кошти, отримані як платежі від населення (користувачів), за винятком винагороди повіреного, передбаченої договором, перераховувалися повіреним у 2017 році на рахунок довірителя, а саме р/р НОМЕР_2 , банк ЛФ ПАТ КБ «Приватбанк», м.Старобільськ, МФО 304795.
Зокрема, за платіжним дорученням за № 4 від 31.07.2017 в сумі 18 817 грн 09 коп., та за платіжним дорученням за № 3 від 01.08.2017 ва сумі 1 617 грн 19 коп. (а.с.11-12).
Зазначені обставини наразі відповідачем не спростовані.
Отже, грошові кошти у розмірі 20 434 грн 28 коп. Луганська дирекція АТ «Укрпошта» перерахувала на рахунок відповідачу помилково.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою повернути вищевказані помилково перераховані грошові кошти, позивач листом за вих. № 07-1150 від 03.08.2017 звертався до ПАТ КБ «Приватбанк».
У відповіді на лист від 11.08.2017 за вих. № 20.1.0.0.0/7-20170809/7340 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив про неможливість повернення грошових коштів з рахунку. Грошові кошти були зараховані на рахунок отримувача у відповідності до призначення платежу. Наразі банк може списати грошові кошти з рахунка ВП «Старобільське управління обласне» лише на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом (а.с.13).
Також, позивач звертався листом за вих. № 07- 1152 від 03.08.2017 до власника р/р НОМЕР_1 , структурного підрозділу відповідача у справі.
У відповіді від 16.08.2017 за вих. № 101 останній повідомив позивача про те, що не в змозі повернути помилково перераховані кошти, оскільки його р/р НОМЕР_1 , на який були помилково перераховані вказані грошові кошти, знаходиться під арештом Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.14).
За вказаних обставин позивач звернувся з відповідним листом за вих. № 16-1240 від 23.08.2017 також до Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області з проханням повернути помилково перераховані відповідачу грошові кошти (а.с.15-16).
Згідно пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, відповідач на даний час ухиляється від повернення помилково перерахованих на його рахунок грошових коштів, будь-який зв`язок та поштове сполучення із ним наразі відсутнє. На час розгляду судом спору відповідні кошти позивачу відповідачем повернуті не були.
Таким чином, судом встановлено, відповідачем не спростовано, що помилково перераховані позивачем грошові кошти в загальній сумі 20 434 грн 28 коп. на час вирішення спору останнім не повернуті.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з наступного.
Главою 83 Цивільного кодексу України визначені загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
За змістом статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Як свідчить аналіз матеріалів справи, відповідач набув грошові кошти в сумі 20 434 грн 28 коп. помилково, за умови відсутності правової підстави, відтак, суд вважає оспорювану суму отриманою відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.
Статтею 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
В свою чергу, відповідач свій обов`язок щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 20 434 грн 28 коп. перед позивачем не виконав.
На час розгляду справи докази повернення позивачу грошових коштів також відсутні, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок сплати та повернення судового збору, ставки судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.
Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з приписами ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з 01.01.2020 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 грн 00 коп.
Наразі зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлено одну позовну вимогу - майнового характеру (стягнення з відповідача помилково перерахованих коштів у сумі 20 434 грн 28 коп.), що відповідає розміру судовому збору в сумі 2102 грн 00 коп.
Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що при зверненні із позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір у більшому розмірі в сумі 2197 грн 00 коп. згідно квитанції №11 від 30.07.2020.
У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи зазначене, на даний час існує необхідність повернення позивачу судового збору в розмірі 95 грн 00 коп., який може бути повернуто останньому з Державного бюджету України на підставі окремої ухвали суду у разі звернення позивачем із відповідним письмовим клопотанням.
Судові витрати за подання позову в сумі 2102 грн 00 коп. у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 210, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 16.10.2020.

Суддя О.В. Драгнєвіч