ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020м. ДніпроСправа № 904/5731/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Полевичек Д.А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕНТА ГРУП УКРАЇНА", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Паркану"

про стягнення заборгованості у розмірі 403713,44 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Ясносокирська О.О.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтеграл" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Паркану" про стягнення заборгованості у розмірі 403 713,44 грн. та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договорів поставки № 03/01/19 від 03.01.2019 та №10/01/19 від 10.01.2019 в частині своєчасної поставки продукції.

Ухвалою суду від 05.12.2019 залишено позовну заяву без руху та зобов`язано позивача надати: опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. У заяві від 27.12.2019 р. позивач надав докази про усунення недоліків позовної заяви. Таким чином, позивачем усунені всі недоліки.

Ухвалою суду від 08.01.2020р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.01.2020р.

Ухвалою суду від 30.01.2020р. відкладено підготовче судове засідання 13.02.2020р.

12.02.2020р. відповідачем подано відзив на позовну заяву.

13.02.2020р. позивачем подано клопотання в якому просить витребувати у ТОВ "СВІТ ПАРКАНУ": - оригінал договору поставки №03/01/19 від 03 січня 2019 ір. - рахунки на оплату №1 від 03.01.2019р. та №3 від 10.01.2019р. та повідомлення про готовність продукції від 07.06.2019р.

Ухвалою суду від 13.02.2020 заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтеграл" про витребування доказів задоволено та відкладено підготовче судове засідання на 27.02.2020р.

02.03.2020р. позивачем подано письмові пояснення.

13.03.2020р. позивачем подано письмові пояснення.

18.03.2020р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

18.03.2020р. позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 19.03.2020 відкладено підготовче засідання на 30.04.20р.

27.04.2020 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 28.04.2020 відкладено підготовче засідання на 09.06.20р.

05.06.2020р. до господарського суду надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

01.06.2020 до суду від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника. Подана заява обґрунтована тим, що між ТОВ "Будівельна компанія "Інтеграл" та ТОВ «Ювента Груп Україна» укладено договори про відступлення права вимоги за договорами поставки № 03/01/19 від 03.01.2019 та №10/01/19 від 10.01.2019 відповідно до яких ТОВ «Ювента Груп Україна» набуло право вимоги за спірними договорами, у зв`язку із чим, позивач просить суд залучити ТОВ «Ювента Груп Україна» до участі у даній справі у статусі правонаступника позивача.

Ухвалою господарського суду від 23.07.2020р. підготовче засідання по справі відкладено на 14.09.2020р. та здійснено процесуальне правонаступництво і залучено до участі у справі правонаступника позивача ТОВ "ЮВЕНТА ГРУП УКРАЇНА"(61166, м.Харків, проспект Науки, буд.40, ).

11.09.2020р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 14.09.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.09.2020р.

22-24.09.2020р. суддя Панна С.П. перебувала на лікарняному, через що засідання по справі №904/5731/19, призначене на 23.09.2020р. не відбулось.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2020 р. відкладено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.10.2020р. о 15:30год..

07.10.2020 р. від відповідача надійшла заява про врегулювання спору за участю судді.

09.10.2020 р. від відповідача надійшли письмові пояснення до яких долучено копії платіжних доручень, рахунків, актів надання послуг, актів звірки взаєморозрахунків та видаткових накладних. Як зазначає відповідач зазначені документи подані в підтвердження того, що відповідач не користувався грошовими коштами відповідача в розумінні ст.536 ЦК України, а перерахував їх ТОВ "Євроформат Стальконструкція" та малому підприємству ТОВ "Сервіс" в оплату за виготовлення продукції, яка повинна була бути поставленою позивачу.

В призначене на 09.10.2020 р. судове засідання з`явився представник відповідача. Представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому суд зазначає, що учасники судового провадження, мають в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про що наголошував Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 по справі "Пономарьов проти України".

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 26.05.2020р. по справі №1-24-7-5/297-06/7817 дійшов виснову про те, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Враховуючи те, що матеріали даної справи містять достатній обсяг доказів, учасники справи мали реальну можливість скористатись своїм правом на вчинення процесуальних дій, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті.

Судом у судовому засіданні, 09.10.2020 р. відмовлено відповідачу в задоволенні заяви про врегулювання спору за участю судді з огляду на відсутність згоди позивача на проведення такого врегулювання, відповідно до положень ч.1 ст.186 ГПК України.

У судовому засіданні, 09.10.2020 р., на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна компанія «ІНТЕГРАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТ ПАРКАНУ», укладено Договори поставки № 03/01/19 від 03.01.19р. та № 10/01/19 від 10.01.19, за умовами яких Постачальник зобов`язався в строки та в порядку, що передбачені вказаними договорами виготовити та передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення, характеристика, кількість, вартість та строки поставки якого визначені в Специфікаціях і є невід`ємною частиною Договорів, а Покупець зобов`язаний, відповідно до розділу 3 Договорів, здійснити попередню оплату за товар у розмірі 50% від загальної вартості товару в сумі 159 613,73 грн. та остаточну оплату в сумі 159 613,73 грн. після отримання повідомлення від Продавця про 100 % готовність товару до відвантаження.

Пунктом 2.2. розділу 2 Договорів Сторони погодили, що продавець виготовить товар протягом 20 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати від покупця та у відповідності до умов Договорів зазначених у розділах 4 поставити його Покупцеві в кількості та якості зазначеної в Специфікаціях.

Відповідно до п. 2.4. вищезазначених договорів зобов`язання Постачальника вважаються виконаними у момент передачі Товару і підписання Сторонами супроводжувальної первинної облікової видаткової документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна).

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.655 ГК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно Специфікації №1 від 03.01.2019 (а.с.21) р. до Договору поставки №03/01/19 від 03.01.2019, відповідач повинен був поставити габіонну корзину 2350х340х1000 за умов оплати :

-50 % попередньої оплата, від вартості підписаної сторонами Специфікації, протягом 5 банківських днів, після підписання Сторонами цього Договору та Специфікації;

- 50% протягом 5 банківських днів, після сповіщення Постачальником про готовність к відвантаженню Товару та надання Рахунку.

Згідно Специфікації №1 від 10.01.2019 (а.с.25) р. до Договору поставки №10/01/19 від 10.01.2019, відповідач повинен був поставити лавка з габіону 430х630х9900, лавка з габіону 430х630х2100, лавка з габіону 430х630х650 , фасадна система з габіону 1000х500, урна 725х825х825 за умов оплати :

-50 % попередньої оплата, від вартості підписаної сторонами Специфікації, протягом 5 банківських днів, після підписання Сторонами цього Договору та Специфікації;

- 50% протягом 5 банківських днів, після сповіщення Постачальником про готовність к відвантаженню Товару та надання Рахунку.

На виконання умов договору № 03/01/19 від 03.01.19 позивачем перераховано відповідачеві 100% оплати за товар в сумі 201575,11 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 35 від 14.01.19 р. на суму 100787,58грн. та № 141 від 02.04.19р. на суму 100787,58 та на виконання умов Договору № 10/01/19 від 10.01.19 року перераховано 100% оплату за товар в сумі 117652,36 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 34 від 14.01.19р. на суму 58826,18грн., та № 142 від 02.04.19р. на суму 58826,18 грн. (а.с.27-30)

Вказане підтверджує, що позивач здійснив 100% оплату за товар 02.04.19 року та виконав свої зобов`язання передбачені умовами зазначених Договорів своєчасно та у повному обсязі. Між тим відповідач зобов`язання по поставці товару так і не виконав.

Як свідчать матеріали справи, Відповідач за Договорами поставки № 03/01/19 від 03.01.19 р. та № 10/01/19 від 10.01.19 р. не здійснив поставку продукції відповідно та надав гарантійний лист №1 від 07.06.2019, в якому зазначив, що поставка продукції відбудеться в період з 12.06.2019 по 14.06.2019(а.с.33).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово намагався застосувати заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення рекомендованими листами на адресу відповідача претензії № 650 від 24.06.2019 року (факт отримання підтверджується витягом з сайту Укрпошта та факт фіскальним чеком № 715 а.с.34-35, 38) з вимогою виконати передбачені договором поставки зобов`язання, а в разі відсутності такої можливості повернути отримані за вказаний товар кошти та претензії за вих.. №19/15/11 від 15.11.2019 про виконання зобов`язань по поставці товару, факт направлення підтверджується фіскальним чеком № ПН55 (а.с.36-37).

Відповідач свої зобов`язання не виконав, суму перерахованих коштів у розмірі 319227,47 не повернув, що призвело до виникнення даного спору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України встановлено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання зобов`язання). Боржник вважається таким що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже встановлено судом, умовами п. 2.4. Договорів поставки № 03/01/19 від 03.01.19 р.(а.с.18) та № 10/01/19 від 10.01.19 (а.с.22) зобов`язання Постачальника вважаються виконаними у момент передачі Товару і підписання Сторонами супроводжувальної первинної облікової видаткової документації (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна).

Матеріали справи не містять доказів передачі визначеного договорами Товару і підписання Сторонами супроводжувальної первинної облікової видаткової документації. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення зобов`язання за вищеозначеними договорами.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що умовами укладених договорів сторони узгодили лише строк виготовлення Постачальником Товару, який складає 20 робочих днів з моменту здійснення Покупцем попередньої оплати (п. 2.2. договорів) з наступних підстав.

Предметом укладених договорів, відповідно до п.1.1 є зобов`язання відповідача виготовити та передати у власність Покупця (позивача) продукцію виробничо-технічного призначення, характеристика, кількість, вартість та строки поставки якого визначені в Специфікаціях і є невід`ємною частиною Договорів.

При цьому, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ч.2 ст. 530 ЦК України якою визначено, що у разі якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, відповідач мав виконати зобов`язання із поставки товара позивачу у семиденний строк від дня отримання ним вимоги.

Матеріалами справи встановлено, що направлену позивачем претензію № 650 від 24.06.2019 року відповідач отримав 13.08.2019, про зазначено у витягу з офіційного сайту оператора поштового зв`язку «Укрпошта» (а.с.38).

Враховуючи вищезазначене, відповідач мав здійснити поставку товару протягом 7 днів від дати отримання претензії № 650 від 24.06.2019 року. Оскільки датою отримання відповідачем претензії є 13.08.2019, то відлік строку поставки слід здійснювати саме від цієї дати. Таким чином граничний строк для здійснення поставки товару наступив 20.08.2019 р..

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання із поставки товару за укладеними договорами є таким, що настав.

Таким чином, вимоги позивача про повернення йому суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений, то суд вважає обґрунтованими та доведеними.

Разом із тим, матеріалами справи встановлено, що між ТОВ "Будівельна компанія "Інтеграл" та ТОВ «Ювента Груп Україна» укладено договори про відступлення права вимоги за договорами поставки, зокрема договір №1 від 18.05.2020 про відступлення права вимоги за договором № 03/01/19 від 03.01.2019 (а.с.191-192) та договір №2 від 18.05.2020 про відступлення права вимоги за договором №10/01/19 від 10.01.2019 (а.с.195-196) відповідно до яких ТОВ «Ювента Груп Україна» стає новим кредитором у зобов`язанні та набуває право вимоги від боржника (відповідача) повернення попередньо сплачених грошових коштів в розмірі 201575,11 грн. (за договором № 03/01/19 від 03.01.2019) та 117652,36 грн. (за договором №10/01/19 від 10.01.2019). Згідно з п.1.4 договорів №1 та №2 від 18.05.2020 до ТОВ «ЮвентаГруп Україна» переходить право вимоги ТОВ "Будівельна компанія "Інтеграл" в обсязі та на умовах договорів поставки № 03/01/19 та № 10/01/19.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що ТОВ «Ювента Груп Україна» уклавши з ТОВ "Будівельна компанія "Інтеграл" договори №1 від 18.05.2020 та №2 від 18.05.2020 про відступлення права вимоги за договорами поставки набуло статус нового кредитора у зобов`язанні за спірними договорами поставки.

Згідно ст. 52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив

Враховуючи вищезазначене, позовна вимога про повернення суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений у загальному 319227,47 грн. підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 84485,97 грн..

При розгляді зазначеної позовної вимоги суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 9.7 спірних договорів (№ 03/01/19 від 03.01.2019 та №10/01/19 від 10.01.2019) передбачає, що покупець має право односторонньої відмови від договору, якщо Продавець порушує строки поставки товару більш ніж на 10 календарних днів. У такому випадку платежі підлягають поверненню Покупцю протягом 3-х банківських днів з моменту такої ініціативи. У такому випадку період з моменту отримання Першого платежу до фактичного повернення грошових коштів Сторони розглядають у розумінні ст.536 Цивільного кодексу України як період користування чужими грошовими коштами із визначенням процентів у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діятиме у відповідний період.

Суд, зазначає, що вказаний вище пункт договорів не конкретизує визначення моменту початку періоду користування чужими грошовими коштами, а умови договорів не передбачають настання відповідальності як за несвоєчасне виконання зобов`язання із поставки товару, так і за користування грошовими коштами. При цьому, наявне у п.9.7 договорів посилання на «Перший платіж» не містить конкретизації того, ким саме такий платіж мав бути здійснений, а отже суд позбавлений можливості об`єктивно перевірити обґрунтованість заявленої вимоги, отже заявлена вимога підлягає відмові в задоволенні з огляду на її недоведеність належними доказами.

Окрім цього, як вже було вищезазначено, з наданих 09.10.2020 р. відповідачем документів вбачається, що відповідач отриману від позивача передплату за укладеними договорами не використовував в власних цілях, а спрямував до своїх контрагентів ТОВ "Євроформат Стальконструкція" та малого підприємству ТОВ "Сервіс" в оплату за виготовлення продукції, яка повинна була бути поставленою позивачу.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " «Ювента Груп Україна»" підлягають задоволенню судом частково, в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений у сумі 319227,47 грн. та відмові у стягненні з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 84485,97 грн. з урахуванням наведених вище мотивів.

Витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 4788,41 грн..

Керуючись ст. 73, 74, 76, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ПАРКАНУ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювента Груп Україна» суму попередньої оплати за товар, який не був поставлений у сумі 319227,47 грн. та 4788,41 грн. судового збору.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.10.2020

Суддя С.П. Панна