ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 рокуСправа № 912/2574/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підйомно-транспортне устаткування" (пр. Соборний, 98, кв. 124, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс" (вул. 6-го Грудня, 27, кім. 12, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000)

про стягнення 215 326,09 грн,

секретар судового засідання Кравченко О.В.

від позивача - Коріцький О.Д., директор, наказ №11 від 09.08.2005;

від відповідача - участі не брали;

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Підйомно-транспортне устаткування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс" про стягнення 215 326,09 грн, з яких: 151800,00 грн основний борг, 35 625,16 грн пеня, 17 682,50 грн інфляційні втрати та 10 218,43 грн 3% річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 0001/18 від 09.01.2018 в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою від 17.08.2020 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судовий розгляд на 16.09.2020.

15.09.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що не отримав копії позовної заяви з додатками в повному обсязі, крім того, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс" за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань є: вул. 6-го Грудня, 27, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000.

Ухвалою від 16.09.2020 господарський суд позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підйомно-транспортне устаткування" залишив без руху. Встановив Товариству з обмеженою відповідальністю "Підйомно-транспортне устаткування" строк на усунення виявлених при поданні позовної заяви недоліків - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду належних доказів направлення на юридичну адресу відповідача позовної заяви з усіма додатками.

22.09.2020 в межах наданого судом строку позивач усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 16.09.2020.

Ухвалою від 23.09.2020 господарський суд продовжив розгляд справи № 912/2574/20 та призначив підготовче засідання на 07.10.2020 об 11:30.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача участі в судовому засіданні не брав, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №494.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши подані докази, господарський суд встановив наступні обставини справи.

09.01.2018 товариством з обмеженою відповідальністю "Підйомно-транспортне устаткування" (далі - ТОВ "ПТУ", Продавець або Позивач) з товариством з обмеженою відповідальністю "ПКП Кран Сервіс" (далі - ТОВ "ПКП Кран-Сервіс", Покупець або Відповідач) укладено договір поставки товарів № 001/18 (далі - Договір № 001/18) (а.с. 16-17).

За умовами п. 1.1 Договору № 001/18 ТОВ "ПТУ" зобов`язалося виготовити та відвантажити, а ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" прийняти й оплатити обладнання (частини обладнання) (Товар), найменування, кількість, габаритні креслення та характеристики якого зазначені у відповідних додатках, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору № 001/18 загальна сума договору складається з сум видаткових накладних та додатків, які є невід`ємною частиною Договору.

Як встановлено п. 2.2 Договору № 001/18, розрахунки за ним здійснюються у національній валюті України у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця, згідно рахунків фактур, що виставляються Продавцем Покупцю на підставі цього Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору № 001/18 умови оплати є договірними та вказані у відповідних додатках, що додаються до Договору та становлять його невід`ємну частину.

Згідно з п. 3.1 Договору № 001/18 Продавець передає Покупцю Товар відповідно до видаткової накладної на підставі довіреності, виданої від імені Покупця, в термін, який зазначений у відповідних додатках з моменту надходження авансового платежу за п. 2.3 на розрахунковий рахунок Продавця.

На момент передачі Товару Продавець передає Покупцю оригінали рахунку-фактури_та видаткової накладної (п. 3.2 Договору № 001/18).

У відповідності до вимог п. 4.1 Договору № 001/18 поставка Товару здійснюється Покупцем своїми силами за свій рахунок на умовах ЕХW м. Олександрія Кіровоградської області (склад Продавця); також можлива доставка товару службами кур`єрської доставки (САТ, Нова Пошта, або ін.) за рахунок Покупця.

За умовами п. 4.5 Договору № 001/18 Товар вважається переданим у власність Покупця за кількістю та якістю та таким, що відповідає всім вимогам відповідних ДСТУ, або іншій нормативно-технічній документації, що встановлює вимоги до якості товару, після підписання уповноваженими особами Продавця та Покупця накладних, оформлених належним чином.

Відповідно до п. 7.1., 7.2. Договору № 001/18 договір набирає чинності з дати підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2018 року включно. Якщо протягом місяця до закінчення строку дії Договору жодна із Сторін не надасть іншій Стороні письмове підтвердження припинення Договору, строк дії останнього вважається продовженим на один календарний рік на тих самих умовах, що не потребує укладення Сторонами будь-яких інших письмових документів. Така пролонгація Договору відбувається щоразу по закінченні чергового строку дії Договору, без обмежень кількості повторень.

Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

09.01.2018 сторонами підписаний додаток № 1 до Договору, пунктом 1 якою погоджено поставку Позивачем на користь ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" металоконструкцій, виконаних за кресленням останнього, вартістю 156 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 26133, 33 грн (а.с. 18).

Пунктом 2 додатку сторони встановили такі умови оплати Товару:

5000,00 грн - від загальної вартості, авансовий платіж протягом 3-х банківських днів з моменту підписання додатку;

151 800,00 грн. - остаточний розрахунок, протягом 3-х банківських днів з моменту відвантаження обладнання.

Платіжним дорученням № 2890 від 16.02.2018 Покупець здійснив часткову попередню оплату замовленого Товару, перерахувавши на користь Позивача авансовий платіж у сумі 5 000,00 грн (а.с. 19).

07.05.2018 ТОВ "ПТУ" на користь відповідача, згідно з видатковою накладною № 000046 та товарно-транспортної накладної №705, на підставі довіреності ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" № 149 від 07.05.2018 поставлено обумовлені у додатку № 1 до Договору № 001/18 металоконструкції (а.с. 20-23).

В порушення умов Договору № 001/18 Покупцем остаточна оплата отриманих металоконструкцій здійснена не була, з огляду на що борг ТОВ "ПКП Кран-Сервіс" становить 151 800,00 грн.

22.07.2020 позивачем надіслано відповідачу претензію, в якій позивач просить погасити існуючу заборгованість протягом десятиденного терміну, яка отримана відповідачем 24.07.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24, 26). Зазначена претензія залишена ТОВ "ПКП Кран Сервіс" без відповіді та задоволення.

Вищезазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору поставки №001/18 від 09.01.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, видатковою накладною № 000046 від 07.05.2018, що міститься в матеріалах справи, підтверджено, що на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 156 800,00 грн. Вказаний товар отриманий ТОВ "ПКП Кран Сервіс", що підтверджується підписом уповноваженого за довіреністю представника та відтиском печатки відповідача на накладній.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що відповідач свій обов`язок по оплаті отриманого товару не виконав

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналогічна норма закріплена і в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено наявність заборгованості за відповідачем за поставлений товар у сумі 151 800,00грн. Відповідачем не надано доказів сплати зазначеної заборгованості.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 151 800,00 грн підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6.4. Договору № 001/18 у разі затримки оплати товару, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період прострочення від вартості не сплаченого у строк Товару за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З урахуванням роз`яснень, наданих у п.2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013, встановлений ч. 6 ст.232 ГК України період, є строком в розумінні ст. 251 Цивільного кодексу України.

Формулювання сторонами у п.6.3. Договору № 001/18 такої умови як: "Нарахування штрафних санкцій здійснюється за кожен день прострочення виконання зобов`язань" не містить ані іншого строку, відмінного від ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, наприклад, який є меншим або більшим шести місяців, ані вказівки на подію, що має неминуче настати, оскільки, зобов`язання може бути і не виконано (з різних підстав, як поважних так і не поважних), що має місце в даному випадку.

Отже, вказану умову договору не можливо визнати такою, що встановлює інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений ч. 6 ст. 252 Господарського кодексу України.

Враховуючи зазначене, суд зробив власний перерахунок пені та встановив, що за період з 11.08.2019 по 07.02.2020 на суму заборгованості 151 800,00 грн сума пені складає 22 800,38 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.9. Постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Перевіривши розрахунок позивача про нарахування втрат від інфляції на суму 151 800,00 грн у період з червня 2018 до червня 2020 в сумі 17 682,50 грн, суд встановив правильність нарахування, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 35), загальна сума 3% річних за період з 11.10.2018 по 17.03.2020, з урахуванням здійснених проплат, складає 71 529,96 грн.

Перевіривши розрахунок позивача 3 % річних за допомогою програми "Законодавство" суд встановив неправильність нарахування та визначив суму 3 % річних в розмірі 10 198,38 грн, яка підлягає задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 151 800,00 грн, 10 198,38 грн 3% річних, 22 800,38 грн пені та 17682,50 грн втрат від інфляції. В решті позов задоволенню не підлягає.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс" (вул. 6-го Грудня, 27, кім. 12, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, ідентифікаційний код 35615734) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підйомно-транспортне устаткування" (пр. Соборний, 98, кв. 124, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, ідентифікаційний код 33423488) суму основного боргу у розмірі 151 800,00 грн, 22 800,38 грн пені, 17862,50 грн інфляційних втрат, 10 198,38 грн - 3% річних та 3 039,97 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Підйомно-транспортне устаткування" за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 98, кв. 124; Товариству з обмеженою відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс" за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Паризької Комуни, 64-А та 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го грудня, 27, кім. 12.

Повне рішення складено 12.10.20.

Суддя М.С. Глушков