ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" жовтня 2020 р.Справа № 922/2330/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "Лебідь" про уточнення позовних вимог (вх.№19596 від 26.08.2020)

за позовом Селянського (фермерське) господарства "Лебідь" (62111, Харківська область, Богодухівський район, село Степне, вул.Свердлова,2)
до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, Харківська область, м.Харків, вул.Космічна, буд.21, 8-9 поверх)
про визнання недійсним наказу

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Лебідь" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , в якій просить суд :

визнати за Селянським (фермерським) господарством «ЛЕБІДЬ», , (юридична адреса: 62111, Харківська обл., Богодухівський район, село Степне, вул. Свердлова, 2,) право постійного користування земельною ділянкою площею 47.8 гектарів, розташованою на території Івано-Шийчинської сільської ради, призначеною для ведення селянського господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії ХР-04-0( - 000004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №142.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області () №9017-СГ «Про впорядкування земельно-облікових відомостей» від 06 травня 2020 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2330/20; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; підготовче засідання призначено на "26"серпня 2020 р. о(об) 12:30 год.

14.08.2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, через канцелярію суду (вх.№18746) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зокрема, вказує на те, що позовна вимога С(Ф)Г «Лебідь» визнати за ОСОБА_2 право постійного користування земельною ділянкою площею 47,8 га відповідно державного акта на право постійного користування землею серії ХР-04-00-000004 безпідставною, оскільки із загальної площі 47,8 га ріллі вже виділено земельну ділянку площею 6,82 га ріллі для ведення селянського фермерського господарства, на яку було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-04-00-001917 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідач вважає позовні вимоги С(Ф)Г «Лебідь» в цілому необгрунтованими, недоведеними, не підтверджуються нормами матеріального права, а також відповідними доказами, тому, на думку відповідача, позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

26.08.2020 року від Селянського (фермерського) господарства "Лебідь" ,через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява (вх.№19596) ,в якій останній просить суд визнати за Селянським (фермерським) господарством «ЛЕБІДЬ», , (юридична адреса: 62111, Харківська обл., Богодухівський район, село Степне, вул. Свердлова, 2,) право постійного користування земельною ділянкою площею 40.98 гектарів, розташованою на території Івано-Шийчинської сільської ради, призначеною для ведення селянського господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_1 відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії ХР-04-00- 000004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №142.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області () №9017-СГ «Про впорядкування земельно-облікових відомостей» від 06 травня 2020 року.

Розглянувши позовну заяву (уточнену) суд дійшов висновку про її прийняттядо розгляду .

Приймаючи до розгляду позовну заяву (уточнену) суд виходив з наступного.

Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін. Частиною 2 даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Частиною третьою даної статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Судом враховано, що ст. 46 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «уточнення» позовних вимог, або позовної заяви (уточненої).

Разом з цим, розділом ІІІ Глави 1 параграфу 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано види заяв по суті справи, які можуть бути подані учасниками процесу. Тому у разі надходження до господарського суду однієї із заяв (клопотань), не передбачених у згаданому розділі Господарського процесуального кодексу України, суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, розцінює її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем закріплено альтернативну зміну предмета або підстав позову.

При розгляді заяви позивача про уточнення позовних вимог суд враховує, що у вказаній заяві позивач , у зв`язку із передачею за рахунок земель С(Ф)Г «ЛЕБІДЬ» у приватну власність земельної ділянки площею 6,82 га, загальна площа 47,8 га земельної ділянки, перебуває постійному користуванні на підставі державного акту на право пості користування землею серії ХР-04-00-000004 від 05.01.1994, зменшилась і стан 40,98 га.

Жодних змін та виправлень про зменшення площі земель, до державного акту право постійного користування землею серія ХР-04-00-000004 від 05.01.1994 внесено було, тобто позивачем конкретизовано (змінено) позовні вимоги щодо площі земельної діялнки.

При цьому суд враховує, що підстави позову залишились незмінними.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що вказана заява по суті є заявою про зміну предмета позову.

Враховуючи вищевикладене та дотримання позивачем вимог процесуального закону щодо форми, строку подання та умов ч. ч. 4, 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає за можливе прийняти заяву Селянського (фермерського) господарства "Лебідь" про зміну предмету позову та розглядати позовні вимоги з урахуванням її змісту.

Керуючись статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву Селянського (фермерського) господарства "Лебідь" про уточнення позовних вимог (вх.№19596 від 26.08.2020) як заяву про зміну предмета позову та здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням її змісту.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.10.2020.

Суддя О.О. Присяжнюк