ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/743/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, вул. Митна пл.1)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Молла Інги Олегівни ( АДРЕСА_1 )

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) та Комунального підприємства "Одестранспарксервіс" (65039, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 134, )

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення

за участю представників сторін:

від позивача: Ахмадулліна В.Р. - самопредставництво;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи (Одеської міської ради): Цвігун О.Ю. - самопредставництво;

від третьої особи (Комунального підприємства "Одестранспарксервіс"): Максімкін А.А. - самопредставництво;

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту).

20.03.2020р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Молла Інги Олегівни, в якій просить суд:

- усунути перешкоди у здійсненні Адміністрацією своїх прав щодо користування частиною об`єкту державної власності "Митна площа" (інв. № 072525) площею 1852 м2 шляхом зобов`язання ФОП Молла І.О. припинити свою господарську діяльність на зазначеному об`єкті;

- стягнути з ФОП Молла І.О. розмір збитків Адміністрації у вигляді неотриманої орендної плати за користування державним майном за період з 14.09.2018 р. по лютий 2020р., що становить 41 659,05 грн з ПДВ. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2020р. відкрито провадження у справі № 916/743/20, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 27.04.2020р. о 14:00.

Вказаною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеську міську раду та Комунальне підприємство "Одестранспарксервіс".

08.04.2020р. позивачем до канцелярії суду подано клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

24.04.2020р. від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину.

Аналогічне клопотання надійшло 27.04.2020р. від Одеської міської ради, згідно якого третя особа також просила суд відкласти підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.04.2020р. відкладено підготовче засідання у справі №916/743/20 на "20" травня 2020 р. об 11:30.

В судове засідання 20.05.2020р. з`явилися представники позивача та третьої особи - Одеської міської ради.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, водночас, від відповідача електронною поштою (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату з метою надання можливості підготувати відзив на позовну заяву.

Представники позивача та Одеської міської ради підтримали клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справу, судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву у підготовчому засіданні до 10.06.2020р. об 11:00, про що Фізичну особу-підприємця Моллу Інгу Олегівну та Комунальне підприємство "Одестранспарксервіс" повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

25.05.2020р. від Фізичної особи-підприємця Молла Інги Олегівни надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову (т.2 а.с.25-29).

02.06.2020р. до суду від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с.32-36).

У судовому засіданні 10.06.2020р. було оголошено протокольну ухвалу про перерву у підготовчому засіданні до 01.07.2020р. о 14:30 для надання можливості сторонам ознайомитися із поданими заявами по суті справи для надання заперечень або пояснень.

01.07.2020р. позивачем подано до канцелярії суду заяву про зупинення провадження у справі №916/743/20 до набрання законної сили рішенням по справі №916/1753/20 про визнання договору №72/П-КР-2019/03-01 від 03.01.2019р., укладеного між КП "Одестранспарксервіс" та ФОП Молла І.О., недійсним (т.2 а.с.52-55).

Обґрунтовуючи необхідність зупинення провадження у справі, позивач зазначає, що визнання договору недійсним буде однією з головних підстав припинення господарської діяльності ФОП Молла І.О. на спірному об`єкті та підтвердить той факт, що відповідач користується державним майном без належних на те правових підстав, у зв`язку з чим повинен сплатити Адміністрації збитки у вигляді неотриманої орендної плати.

У судовому засіданні 01.07.2020р. судом встановлено відповідачу строк для надання заперечень на відповідь на відзив разом із позицією щодо зупинення провадження у справі - до 13.07.2020р. Разом з тим судом було встановлено третім особам строк для надання пояснень щодо позову разом із позицією щодо зупинення провадження у справі - до 13.07.2020р.

Для ознайомлення з поданим клопотанням про зупинення провадження у справі, а також для надання можливості учасникам справи подати усі необхідні заяви по суті справи та пояснення, судом було оголошено перерву у підготовчому провадженні до 05.08.2020рю об 11:30, про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

10.07.2020р. від Комунального підприємства "Одестранспарксервіс" до канцелярії суду надійшли письмові пояснення по справі (т.2 а.с.70-76), в яких третя особа виклала, зокрема, заперечення щодо клопотання про зупинення провадження у справі, які ґрунтуються на наступному.

Як вказує третя особа, передача права на земельну ділянку не є предметом договору балансоутримування місць паркування. Предметом спору у справі №916/1753/20 є визнання недійсним договору балансоутримання місць для паркування, а не визнання права власності на відповідну земельну ділянку. Тому вирішення справи №916/1753/20 не призведе до визнання права власності на земельну ділянку, на якій розміщується спеціально відведена автостоянка, за адресою площа Митна, 1, за ДП "АМПУ".

23.07.2020р. від Комунального підприємства "Одестранспарксервіс" надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (т.2 а.с.100-102).

У судовому засіданні 5.08.2020р. судом було залишено клопотання про зупинення провадження у справі відкритим для надання можливості учасникам справи висловити в повному обсязі свою позицію щодо зазначеного клопотання, з метою з`ясування пов`язаності справ №916/743/20 та №916/1753/20.

Протокольною ухвалою від 5.08.2020р. судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.08.2020р. о 10:30. Крім того, судом попередньо визначено дату та час для розгляду справи по суті, а саме - 31.08.2020р. о 14:30.

12.08.2020р. від Одеської міської ради до суду надійшли пояснення (т.2 а.с.135-143), в яких третя особа висловила, зокрема, заперечення стосовно зупинення провадження у даній справі, з огляду на те, що предметом спору у справі № 916/1753/20 є визнання недійсним договору балансоутримання місць для паркування № 72/П-КР-2019/03-01 від 03.01.2019 р., а не визнання речового права на спірну земельну ділянку, тому вирішення справи №916/1753/20 не матиме наслідком визнання земельної ділянки, площею 1852 кв.м., за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, частиною об`єкта державної власності та права власності або права господарського відання на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, на якій розміщується спеціально відведена автостоянка, за позивачем.

В судовому засіданні 19.08.2020р. позивач підтримав подане клопотання, відповідач та треті особи проти зупинення провадження у справі заперечували.

Протокольною ухвалою від 19.08.2020р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі з підстав його необґрунтованості та недоведеності неможливості розгляду судом зазначеної справи.

Ухвалою суду від 19.08.2020р. було закрито підготовче провадження у справі №916/743/20 та призначено справу №916/743/20 до розгляду по суті в засіданні суду на "02" вересня 2020 р. о 16:30.

У судовому засіданні 02.09.2020р. судом було вислухано вступні слова присутніх учасників справи та оголошено перерву при розгляді справи по суті до 28.09.2020р. о 14:30, про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 28.09 2020р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представники третіх осіб проти позову заперечували, просили суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 28.09.2020р. не з`явився, про причини відсутності суд не повідомляв.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту).

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" є балансоутримувачем об`єкту "Митна площа", загальною площею 6200 м2 . Зазначений об`єкт міститься в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності за номером 38727770.10.АААИГА289 як державне майно, органом управління якого визначено Міністерство інфраструктури України.

Наразі речові права (право власності та право господарського відання) на спірний об`єкт нерухомості не зареєстровані.

Статус об`єкту "Мина площа" (інв.№072525), загальною площею 6200 м2, як такого, що належить до державної власності, підтверджується положеннями чинного законодавства, а також аналогічні питання неодноразово підтримувались судовою практикою, зокрема у рішеннях Господарського суду Одеської області №3/227-08-5027 від 19.05.2009р., №11/73-10-3115 від 09.12.2011р., які не оскаржувались та набрали законної сили.

Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) стало відомо, що частина спірного майна, площею 1852 м2, використовується ФОП Молла І.О. у своїй господарський діяльності без правової підстави.

Діяльність ФОП Молла І.О. щодо використання об`єкту порушує права держави та Адміністрації, на яку покладено обов`язок належного утримання державного майна, внаслідок чого Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" також завдано збитків у вигляді неотриманої орендної плати у сумі 41 659,05 грн. згідно розрахунку, наведеному у позовній заяві.

Розрахунок збитків, завданих відповідачем Адміністрації здійснювався з дати укладання договору між ФОП МОлла І,О. та КП "Одестранспарксервіс", тобто з 14.09.2018р. по лютий 2020р.

3.2. Доводи Фізичної особи-підприємця Молли Інги Олегівни.

Рішенням Одеської міської ради від 25.04.2018р. №3221-VII доповнено Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (п. 88 вул. Митна площа, 1).

В подальшому, згідно погодженої та затвердженої схеми розміщення місць паркування, між Комунальним підприємством "Одестранспарксервіс" та ФОП Молла І.О. укладено договір балансоутримання місць паркування транспортних засобів.

Станом на дату розгляду даної справи рішення Одеської міської ради від 25.04.2018р. №3221-VII та договір балансоутримання місць паркування транспортних засобів є чинним, в судовому порядку не оскаржувались.

У відповіді Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху від 14.03.2019р. зазначено, що публічна кадастрова карта України не містить інформації щодо належності земельної ділянки, площею 1089 м2, що розташована за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1, до земель державної власності, тобто належність ділянки позивачу не встановлено.

Доводи позивача про те, що статус об`єкта "Митна площа", загальною площею 6 200 м2, як такого, що належить до державної власності, підтверджується судовою практикою, зокрема рішенням Господарського суду Одеської області №3/227-08-5027 від 19.05.2009р., №11/73-10-3115 від 09.12.2011р., не можуть бути враховані оскільки спір в рамках даної справи розглядався між іншими сторонами, з іншим предметом та з інших підстав.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження зв`язку між порушенням відповідачем свого зобов`язання перед позивачем, що мало наслідком завдання збитків, стягнення яких є предметом спору.

Сума збитків нарахована за період дії договору балансоутримання, укладеного з ФОП Гаврилюк С.В, а стягнення позивач просить здійснити з ФОП Молла І.О.

3.3. Доводи Одеської міської ради.

Станом на дату подання позову Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого структурного підрозділу - Одеської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів Україн" не має жодних речових прав на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, про що позивач і зазначає у свої позовні заяві.

В матеріалах справи відсутні докази розташування об`єктів нерухомого майна державної власності на спірній земельній ділянці та наявності у позивача будь-яких правовстановлюючих документів на користування цією земельною ділянкою.

Позивачем заявлені вимоги про усунення перешкод у користуванні частиною об`єкта "Митна площа", площею 1 852 м2, тоді як за умовами договору ФОП Молла І.О. проводить діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці площею 1089 кв.м.

Також позивачем не доведено, що земельна ділянка, площею 1089 кв.м., за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1, яка входить до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014 р. № 5286-VI (зі змінами) й, відповідно, на якій ФОП Молла І.О. здійснює діяльність на підставі вищевказаного договору, та земельна ділянка, площею 1852 кв.м., за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, про порушення права користування якою позивач заявляє позовні вимоги, територіально відносяться до земельної ділянки площею 6200 кв.м. за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/2, балансоутримувачем якої позивач визначає себе.

Ані з тексту позовної заяви, ані з наданих позивачем документів неможливо встановити дійсну, реальну та фактичну площу земельної ділянки, яка знаходиться на його балансі, а також встановити її межі.

Позивачем не надано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Крім цього, відповідно до даних інформаційного сайту «Публічна кадастрова карта України» відсутня інформація щодо належності вказаної земельної ділянки до земель державної власності, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що площа території (землі), розташована за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/2, входить до режимної території морського порту.

ФОП Молла І.О. на законних підставах організовує та провадить діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1, площею 1089 кв.м.

Рішення Одеської міської ради, якими регулюється організація та порядок паркування транспортних засобів у м. Одесі, а також договір балансоутримання місць паркування № 72/П-КР-2019/03-01 від 03.01.2019 р. не оскаржувались та є чинними.

3.4. Доводи Комунального підприємства "Одестранспарксервіс".

Відповідно до п. 4 рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 р. №1251-VI "Про затвердження Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі" (зі змінами внесеними рішенням Одеською міською радою від 16.04.2015 р. №6506-VI КП "Одестранспарксервіс" визнано уповноваженою особою на експлуатацію майданчиків для платного паркування на території міста та укладення договорів балансоутримання місць для паркування транспортних засобів.

Спірна земельна ділянка за адресою Митна площа, 1 (площа 1089 кв.м.), внесена до "Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси" (зміни внесені рішенням Одеської міської ради від 25.04.2018р № 3221-VII (копія додається) - пункт 88 Приморського району Додатку № 2 до рішення від 27.08.2014р, №5286-VI.

Договір балансоутримання місць для паркування транспортних засобів є типовим, форма якого встановлена рішенням Одеської міської ради від 20,09.2011р, № 1251-VI "Про затвердження Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі".

Схема розміщення спеціально відведеної автостоянки за адресою Митна площа, 1 (площа 1089 кв.м.), була розроблена, погоджена та затверджена відповідно до п. 2.6. "Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі".

На підставі вищевикладеного, між КП "Одестранспарксервіс" та ФОП Молла І.О. було укладено договір балансоутримання місць паркування від 03.01.2019р. №72/П-КР-2019/03-01.

Відповідно до умов зазначеного договору ФОП Молла І.О. надається право організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на спеціально відведеній автостоянці за адресою площа, Митна, 1.

Договір балансоутримання місць для паркування не є договором оренди земельної ділянки.

Позивачем не доведено належність права власності або права господарського відання на земельну ділянкоу, на якій розміщується спеціально відведена автостоянка за адресою площа Митна, 1, не зазначено обставин і фактів використання вказаної земельної ділянки за попередні періоди.

4. Позиція суду.

В силу ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Предметом розгляду даної справи є усунення перешкод у здійсненні Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) своїх прав щодо користування частиною об`єкта державної власності "Митна площа" (інв. №072525), площею 1852 кв.м., шляхом зобов`язання припинення господарської діяльності ФОП Молла І.О. на цьому об`єкті, а також стягнення з ФОП Молла І.О. збитків у розмірі 41659,05 грн. з ПДВ у вигляді неотриманої орендної плати за користування державним майном за період з 14.09.2018р. по лютий 2020р.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1, 2 ст. 321 цього Кодексу).

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведеною нормою передбачено, що власник майна має право шляхом подання негаторного позову вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Ця норма регулює захист права власності не у будь-якому випадку, а в разі його порушення шляхом чинення перешкод у здійсненні власником його правомочностей з користування та/або розпорядження майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов`язані із позбавленням володіння майном.

Суд зазначає, що під час розгляду позову про усунення перешкод у здійсненні власником (титульним володільцем) права користування та розпоряджання своїм майном позивач насамперед має підтвердити право власності (інше речове право) на спірне майно та надати суду відповідні докази.

Крім того, однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно положень статей 76, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Так, звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач зазначає, що в результаті реорганізації Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" й утворення Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" згідно з розподільчим балансом, актами приймання передачі майна, майнових прав та зобов`язань і наказу ДП "АМПУ" з 13.06.2013 р. перейшла частина майна, прав та обов`язків ДП "ОМПТ", серед яких, зокрема, об`єкт "Митна площа" (інв. № 072525), загальною площею 6200 кв.м., який числиться в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності за номером 38727770.10.АААИГА289, як державне майно.

Враховуючи наведене, позивач, з посиланням на положення Закону України "Про морські порти України", зазначає про належність йому на праві господарського відання об`єкту "Митна площа" (інв. №072525), загальною площею 6 200 м2, до складу якого входить частина майна, площею 1 852 м2, усунення перешкод у користуванні яким є предметом розгляду в рамках даної справи.

Так відповідно до ч.1 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Положеннями ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" унормовано, що речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема і право господарського відання, підлягають державній реєстрації.

Водночас матеріали справи не містять доказів проведення державної реєстрації права господарського відання Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) на об`єкт "Митна площа" (інв. №072525), загальною площею 6 200 м2, та означене позивачем не спростовується та визнається.

При цьому, суд зазначає про неспроможність наданого позивачем доказу, а саме витягу з єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, в якому зазначено, що Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" є балансоутримувачем об`єкту "Митна площа", що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна 1/2, площею 6200 кв.м., з огляду на таке.

Так згідно до ч. 1 Положення про Єдиний реєстр об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 р. N 467, єдиний реєстр об`єктів державної власності є автоматизованою системою збирання, обліку, накопичення, оброблення, захисту та надання інформації про нерухоме майно, у тому числі передане в оренду, лізинг, концесію або заставу державних підприємств, їх об`єднань, установ та організацій (далі - підприємства), а також корпоративні права держави та державне майно, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації (далі - балансоутримувачі).

Реєстр формується Фондом державного майна за участю Держкомстату, Державної податкової адміністрації, НКЦПФР, Держпідприємництва, Держгеокадастру, Антимонопольного комітету та інших органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності, шляхом об`єднання на єдиних методологічних засадах інформаційних систем з метою: ведення обліку об`єктів державної власності; створення умов для оптимізації кількості підприємств державного сектору економіки, використання об`єктів державної власності; проведення моніторингу структурних змін у державному секторі економіки; здійснення контролю за ефективним використанням об`єктів державної власності; забезпечення реалізації управлінських рішень, відкритості та прозорості інформування у державному секторі економіки (ч.2 Положення).

Відповідно до ч.6 положення до Реєстру вносяться відомості на підставі бухгалтерської та статистичної звітності підприємств, господарських товариств, у статутних фондах яких акції (частки, паї) належать державі, та балансоутримувачів.

Отже фактично наявна в реєстрі інформація вноситься на підставі бухгалтерської та статистичної звітності підприємств.

В свою чергу перебування майна на балансі підприємства не є беззаперечним доказом належності такого майна юридичній особі на праві власності, на праві господарського відання чи праві оперативного управління, оскільки останній є формою ведення бухгалтерського обліку та не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

Більш того, виходячи з мети створення Єдиного реєстру об`єктів державної власності, суд вказує, що за своєю направленістю такий реєстр не призначений для підтвердження наявності у особи права власності чи іншого речового права на майно, в той час як саме Державний реєстр речових прав на нерухоме майно є тією єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, відомості про речове право Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на об`єкт "Митна площа" в якому відсутні.

Не можуть бути доказом наявності у позивача права господарського відання на об`єкт "Митна площа" також і рішення Господарського суду Одеської області №3/227-08-5027 від 19.05.2009р., №11/73-10-3115 від 09.12.2011р., оскільки, по-перше, предметом розгляду даних справи не був об`єкт "Митна площа", загальною площею 6 200 м2, по-друге, предмет спору в рамках даних справ стосувався визнання права власності за Міністерством транспорту та зв`язку України/Міністерством інфраструктури, а не права господарського відання за Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту).

Не містять матеріали справи також доказів того, що переданий відповідачу об`єкт майна, площею 1 089 м2,розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1, є складовою частиною об`єкту "Митна площа", який, як вказує позивач, та як свідчать матеріали справи, розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна 1/2.

Більш того, звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач жодним чином не обґрунтував площу земельної ділянки, визначеної предметом позову (1852 кв.м), з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів щодо передачі відповідачу права організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях паркування загальною площею 1 089 м2.

Не доведено матеріалами справи також і провадження відповідачем своєї господарської діяльності на об`єкті, більшому ніж 1 089 м2.

При цьому матеріали справи також не містять доказів однорідності об`єкту площею 1 089 м2, право на організацію провадження діяльності на якому надано відповідачу, та об`єкту, площею 1852 м2, який є предметом розгляду даної справи.

Враховуючи, що до предмету доведення під час подачі негаторного позовну також віднесено протиправність вчинення перешкод власнику (титульному володільцю) у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном, тобто фактично протиправність користування в даному випадку об`єктом, що є предметом спору, суд також вважає за необхідне надати оцінку наявним в матеріалах справи доказам, наданим у підтвердження правомірності користування відповідачем об`єкту, площею 1 089 м2.

Так, заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначає про правомірність використання ним з метою організації та проведення господарської діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування, об`єкту, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1, загальною площею 1 089 м2,на підставі укладеного з КП "Одестранспарксервіс" договору №72/П-КР-2019/03-01 балансоутримання місць паркування.

Дійсно, як свідчать матеріали справи, 03.01.2019р. між Фізичною особою-підприємцем Моллою Інгою Олегівною (оператор) та Комунальним підприємством "Одестранспарксервіс" (уповноважена особа) укладено договір №72/П-КР-2019/03-01 балансоутримання місць паркування (т.2 а.с.84-86), згідно п.1.1. якого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1342 "Про затвердження Правил паркування транспортних засобів", ст. 268-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010р., рішення Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI "Про затвердження Правил благоустрою території м. Одеси (текстової частини) у новій редакції", рішення Одеської міської ради від 22.11.2011 року № 1534-VI, рішення Одеської міської ради від 27.08.2014р. № 5286-VI "Про затвердження переліку земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції", рішення Одеської міської ради від 20.09.2011р. №1251-VI "Про затвердження Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у м. Одесі" уповноважена особа надає право оператору право організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціально відведена автостоянка), загальною площею 1089 м2, що розташовані за адресою: м. Одеса, пл. Митна, 1.

Термін дії договору сторонами погоджено з моменту введення в експлуатацію майданчика для паркування (спеціально відведена автостоянка) і по 31.12.2019р.

Суд при цьому враховує наявність спору щодо дійсності договору №72/П-КР-2019/03-01 балансоутримання місць паркування, який розглядається в рамках справи №916/1753/20, водночас зазначає, що, по-перше, вирішення спору в будь-якому випадку не призведе до наявності у позивача речового права на спірний об`єкт, а, по-друге, у разі встановлення судом при розгляді справи №916/1753/20 обставин, що вплинуть на висновки суду щодо відмови в задоволенні позову, позивач не буде позбавлений права звернутися до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене в сукупності, суд зазначає, що позивачем всупереч згаданих вище приписів законодавства, не доведено обставин належності йому на праві господарського відання об`єкту "Митна площа", до складу якого, за його твердженням входить спірний об`єкт, факту того, що спірний об`єкт входить до складу об`єкту "Митна площа", а також не обґрунтовано площу об`єкту, усунення перешкод у користуванні яким є предметом розгляду даної справи, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Надаючи оцінку вимогам позивача щодо стягнення з відповідача суми збитків у вигляді неотриманої орендної плати за користування державним майном за період з 14.09.2018 р. по лютий 2020р., що становить 41 659,05 грн з ПДВ, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 Господарського кодексу України).

Отже, поняття "збитки" включає в себе так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права.

З указаних норм законодавства України випливає, що особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що вона гарантовано отримала б відповідну вигоду у разі, якщо б її право не було порушено іншою особою, тобто у разі належного виконання зобов`язання відповідачем.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Надаючи оцінку наявності усіх елементів складу правопорушення, суд враховує висновки щодо недоведеності позивачем наявності у нього належним чином оформленого речового права на спірний об`єкт, площею 1852 м2, що свідчить про відсутність порушення з боку ФОП Молла І.О. будь-яких прав Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту).

При цьому, суд також критично оцінює наведений позивачем у позовній заяві розрахунок суми збитків, з огляду на необґрунтованість застосованої методики.

Більш того, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих гарантовану можливість отримання позивачем означеного ним доходу, зокрема, відсутні докази, що свідчать про наявність наміру та намагання позивача укласти з іншими особами договір оренди спірного об`єкту майна.

Поряд з цим суд також вважає за необхідне зауважити, що у випадку, якщо позивач вважає, що відповідачем відповідні платежі могли бути здійснені не на користь Комунального підприємства "Одестранспарксервіс", а саме на його користь, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) в такому випадку мало звертатися до суду з вимогами до Комунального підприємства "Одестранспарксервіс" на підставі положень ст.1212 ЦК України.

Враховуючи наведене у сукупності, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми збитків також не підлягають задоволенню.

З урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст складено 08 жовтня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська