ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року справа № 925/738/20

м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/738/20 за позовом комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище до публічного акціонерного товариства "Монастирищенський машинобудівний завод" про стягнення 25299,73 грн.,

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" міста Монастирище (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Монастирищенський машинобудівний завод" (далі також - відповідач) про стягнення 25299,73 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу теплової енергії від 17.02.2016 №26К, у тому числі: 24403,59 грн. основного боргу, 810,82 грн. пені, 26,85 грн. інфляційних нарахувань та 58,47 грн. 3% річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати останнього на сплату судового збору в сумі 2102,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу теплової енергії від 17.02.2016 №26К щодо своєчасної і повної оплати поставленої йому позивачем у період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року теплової енергії.

Ухвалою від 12.06.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище до розгляду, відкрив провадження у справі №925/738/20, призначив її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

12 червня 2020 року Господарський суд Черкаської області надіслав позивачу і відповідачу за вказаними у позові їх електронними адресами ухвалу суду від 12.06.2020

Ухвалою від 04.09.2020 Господарський суд Черкаської розмістив на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України оголошення про розгляд Господарським судом Черкаської області справи №925/738/20, продовжив відповідачу строк для подання відзиву на позов та надіслав вказану ухвалу відповідачу за зазначеною у позовній заяві адресою його місцезнаходження рекомендованим листом, який був вручений відповідачу 08.09.2020.

Відзив на позов та інші заяви і клопотання сторін до господарського суду не надійшли.

Дослідивши наявні у справі матеріали, Господарський суд Черкаської області зауважує таке.

17 лютого 2016 року позивач як продавець і відповідач як покупець уклали між собою договір купівлі продажу теплової енергії №26К2 (далі договір від 17.02.2016 №26К), згідно з яким продавець узяв на себе зобов`язання постачати товар теплову енергію на потреби опалення (далі теплову енергію) покупцеві, який зобов`язався прийняти та оплатити її за встановленими тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором, а також забезпечити безпечну експлуатацію теплоспоживального обладнання, що ним використовується.

Відповідно до п. 1.2. договору від 17.02.2016 №26К продавець зобов`язався поставити покупцеві теплову енергію на потреби опалення приміщення (-нь), що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Монастирище, вул. Гагаріна, 12/2.

Згідно з п.6.1 та п. 6.2 договору від 17.02.2016 №26К вартість теплової енергії, що постачається споживачем обраховується за тарифом затвердженим рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради №107 від 30.09.2015 року і становить 1858,42 грн. за 1 Гігакалорію (з урахуванням ПДВ). У випадку зміни тарифу чи порядку розрахунків за теплову енергію відповідно до рішень органів влади нові тарифи чи порядок розрахунків є обов`язковими для сторін договору та не потребують додаткового узгодження сторонами.

У п. 6.7. договору від 17.02.2016 №26К його сторони передбачили, що розрахунок за теплову енергію, що споживається, здійснюється у відповідності з вимогами п. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, а саме у формі оплати, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів, згідно з тарифом зазначеним у п.6.1 договору, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 7.10 договору від 17.02.2016 №26К встановлено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

У період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року позивач на виконання договору від 17.02.2016 №26К поставив відповідачу теплову енергію на потреби опалення приміщення, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Монастирище, вул. Гагаріна, 12/2, за встановленим тарифом на загальну суму 26238,05 грн., що підтверджується рахунками фактурами від 31.10.2019 №СФ-0000603, від 30.11.2019№СФ-0000697, від 31.12.2019 №СФ-0000857, від 31.01.2020 №СФ-0000045, від 29.02.2020 №СФ-0000142, від 31.03.2020№СФ-0000301, від 27.04.2020 №СФ-0000364 та актами про відпуск теплової енергії, що складалися за кожний місяць вказаного періоду.

Відповідач свої зобов`язання за договором від 17.02.2016 №26К щодо оплати поставленої у період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року виконав частково, сплативши позивачу лише 1834,46 грн. плати за поставлену теплову енергію.

Отож борг відповідача перед позивачем за поставлену у період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року теплову енергію становить 24403,59 грн. (26238,05 грн. - 1834,46 грн.).

За порушення встановленого п. 6.7 договору від 17.02.2016 №26К строку оплати поставленої теплової енергії позивач нарахував відповідачу до сплати станом на 05.05.2020 включно передбачену п. 7.10 цього договору пеню у сумі 810,82 грн., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 26,85 грн. та три проценти річних у сумі 58,47 грн.

Відповідач в позасудовому порядку борг, пеню, інфляційні нарахування і 3% річних позивачу не сплатив, що й спричинило цей спір.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" установлено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності:

сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території;

за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач, як зобов`язана за договором від 17.02.2016 №26К особа, не виконав належним чином свої грошові зобов`язання щодо оплати поставленої йому позивачем у період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року теплової енергії у встановлений цим договором строк, чим порушив право позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлену теплову енергію.

Отож, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором від 17.02.2016 №26К в натурі шляхом стягнення з відповідача на свою користь боргу за поставлену теплову енергію, а також передбаченої цим договором пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і 3% річних.

Заявлені до стягнення суми пені, інфляційних нарахувань і 3% річних нараховані позивачем відповідно до фактичними обставинам виконання/невиконання відповідачем зобов`язання за договором від 17.02.2016 №26К щодо оплати поставленої йому позивачем теплової енергії, умов цього договору та вимог чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач за платіжним дорученням від 04.06.2020 №324 сплатив за подання позову 2102,00 грн. судового збору, який відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 2102,00 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Монастирищенський машинобудівний завод" (вул. Соборна, 122, м. Монастирище, Черкаська область, 19101, ідентифікаційний код 00255289) на користь комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище (вул. Соборна, 122-1, м. Монастирище, Черкаська область, 19101, ідентифікаційний код 25584373) 24403,59 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста три гривні 59 коп.) боргу, 810,82 грн. (вісімсот десять гривень 82 коп.) пені, 26,85 грн. (двадцять шість гривень 85 коп.) інфляційних нарахувань, 58,47 грн. (п`ятдесят вісім гривень 47 коп.) 3% річних та 2102,00 грн. (дві тисяча сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

СУДДЯ М.В. Дорошенко