ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2114/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» (03048, м.Київ, вул.Ф.Ернста, буд. 12, кв.122; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, 20Б, офіс 8, каб.№3, код ЄДРПО 39400733);

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники:

Від позивача: Дейнека В.М. на підставі ордеру серії КВ №801561 від 01 07.2020р.

Від відповідача: Гершман Л.В.- на підставі ордеру серії ВН №1011419 від 11.08.2020р., Шевченко Т.Ю.- на підставі ордеру серії ОД №210645 від 18.09.2020р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: Дейнека В.М. на підставі ордеру серії КВ №801561 від 01 07.2020р.

Від відповідача: Гершман Л.В.- на підставі ордеру серії ВН №1011419 від 11.08.2020р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 365 650 грн 00 коп. та пені у розмірі 16 998 грн 10 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2114/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.08.2020р.

Протокольною ухвалою від 18.08.2020р. підготовче засідання відкладено на 04.09.2020р.

Протокольною ухвалою від 04.09.2020р. закрито підготовче провадження у справі №916/2114/20 та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 21.09.2020р. Протокольною ухвалою від 21.09.2020р. розгляд справи по суті було відкладено на 06.10.2020р.

Представник позивача в судових засіданнях позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, що надійшла до суду 31.08.2020р. та запереченнях, що надійшли до суду 14.09.2020р.

Відповідач проти позову заперечує частково, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 18.08.2020р.

Крім того, відповідач просив суд зменшити розмір пені та розмір витрат на оплату правничої допомоги.

Позивач у справі зазначив, що 04.02.2020р. між ТОВ «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» (Орендодавець) та ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» (Орендар) було укладено Договір №04.02./20 оренди залізничного рухомого складу (РС), відповідно до п.1.1 якого Орендодавець зобовязуєтьсчя передати, а Орендар прийняти в оренду залізничний рухомий склад Орендодавця, придатний до перевезень в технічному та комерційному стані і підготовлений для перевезення вантажу.

За умовами розділу 4 Договору орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу; сума Договору в цілому складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, що переданий в оренду, відповідно до п.1.1 і п.4.4 цього Договору (п.4.1); розмір орендної плати РС складає 450 грн ( у т.ч. ПДВ) за одну одиницю РС на добу, орендна плата зазначена з урахуванням індексації та не підлягає додатковій індексації протягом строку дії Договору ( п.4.2 ); орендна плата сплачується Орендарем протягом 7 банківських днів з дати отримання рахунку Орендодавця, що відповідає Акту наданих послуг, підписаному обома сторонами, розрахунки здійснюються в національній валюті України ( п.4.3 Договору).

Додатковою угодою №1 від 01.03.2020р. сторони домовилися, що з 01.03.2020р. розмір орендної плати РС складає 275 грн ( з ПДВ) за одну одиницю РС на добу.

Як зазначає позивач, починаючи з березня 2020р. Орендар порушує умови Договору щодо оплати орендної плати. Зокрема, в березні 2020р. сторонами був підписаний акт виконаних робіт від 31.03.2020р. на суму 3756 200 грн ( в тому числі ПДВ), проте орендну плату сплачено не було.

У квітні 2020р. ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» орендувало залізничний РС у звязку з чим Орендодавцем 30 квітня 2020р. було складено Акт виконаних робіт на суму 105 050 грн ( з ПДВ), але Орендар його не підписав та не повернув. При цьому, у листі від 18.06.2020р. за №18/06-2020 Орендар не погодив лише 23 650 грн ( з ПДВ) посилаючись на форс-мажорні обставини- карантин та на те, що вагони перебували у ремонті.

09 квітня 2020р. ТОВ «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» було отримано від Орендаря орендний платіж у розмірі 50 000 грн (з ПДВ) із призначенням платежу «за оренду вагонів згідно Договору».

У травні 2020р. ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» орендувало залізничний РС у звязку з чим Орендодавцем 05.05. 2020р. було складено Акт виконаних робіт на суму 4 400 грн ( з ПДВ), але Орендар його не підписав та не повернув. При цьому, у листі від 18.06.2020р. за №18/06-2020 Орендар не погодив 2 200 грн ( з ПДВ) посилаючись на форс-мажорні обставини- карантин та на те, що вагон6и перебували у ремонті.

09 червня 2020р. позивач отримав від Орендаря платіж у розмірі 50 000 грн (з ПДВ) із призначенням платежу «за оренду вагонів згідно Договору». 09 липня 2020р. позивач отримав від Орендаря платіж у розмірі 20 000 грн ( з ПДВ) із призначенням платежу «за оренду вагонів згідно Договору».

Таким чином, за розрахунком позивача, розмір заборгованості ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» по орендній платі за Договором №04.02./20 оренди залізничного рухомого складу від 04.02.2020р. за період березень травень 2020р. становить 365 650 грн ( з ПДВ).

Згідно п.3.2 Договору Орендар зобовязався здійснювати платежі Орендодавцю в сумах і термінах, визначених цим Договором; за свій рахунок забезпечує збереження рухомого складу, його устаткування і комплектуючих частин, а також підтримку його в справному стані; забезпечує заходи протипожежної безпеки і безпеки перевезення; самостійно несе витрати, повязані з використанням даного рухомого складу, які трапляються з рухомим складом в процесі його експлуатації.

Позивач вважає, що посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин (карантин) у даному випадку є безпідставними, адже, згідно п.7.2 Договору сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, повинна негайно у письмовій формі повідомити іншу сторону про їх початок і закінчення з подальшим наданням, не пізніше 5 днів з моменту настання вказаних подій, довідки Торгово-промислової палати України ( або країни, на території якої сталися форс-мажорні обставини ) підтверджуючої наявність і тривалість форс-мажорних обставин. Порушення вказаних умов позбавляє сторону права посилатися на форс-мажорні обставини.

Позивач також вважає безпідставними посилання відповідача на те, що вагоноремонтні депо АТ «Укрзалізниця» призупинили роботу, що призвело до простою вагонного парку, посилаючись на лист структурного підрозділу регіональної філії «Донецька залізниця» Служби вагонного господарства від 07.07.2020р. за №2003/3235, згідно якого за період з 12.03.2020р. по 01.06.2020р. у звязку з карантином було змінено режим роботи, а саме: з двозмінного режиму переведено на щоденний, повністю робота по пунктам не зупинялась, та лист структурного підрозділу регіональної філії «Придніпровська залізниця» Служби вагонного господарства від 08.07.2020р. за №В-07/6210, згідно якого Служба працювала у штатному режимі.

Також, позивач зауважив, що за умовами п.4.4.2 Договору Орендна плата розраховується виходячи з фактичного строку оренди кожного вагону протягом звітного періоду (місяця) за вирахуванням часу перебування вагону в ремонтах, передбачених п.3.1.2. цього Договору. При цьому, орендна плата не нараховується при планових (деповських та капітальних) ремонтах з дати (включно) прибуття вагону на залізничну станцію в адресу ремонтного підприємства, вказаної в календарному штемпелі станцією прибуття в перевізних документах, що підтверджується інформацією з ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниця» , до дати (включно) прибуття вагону після ремонту на станцію навантаження, вказаної в календарному штемпелі станцією прибуття в перевізних документах ( дата прибуття підтверджується інформацією з ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно ж п.3.1.2 Договору Орендодавець за свій рахунок проводить планові (деповські та капітальні) ремонти РС та поточний ремонт з відчепленням, необхідність у проведенні яких виникла з наступних причин: а). перегрів буксового вузла; б).тріщина-злам боковин і надресорних балок візків або прострочений термін придатності балок візка; в). тріщина, злам обода-диска, вісі колісної пари; г). ремонт, обточування колісних пар вагонів, крім повзунів і наварів, які виникли з причини несправності гальмівного обладнання. Якщо при поточному ремонті, який здійснений за рахунок Орендаря, були виконані додаткові роботи, які перераховані вище, то такі додаткові роботи компенсуються Орендодавцем, з обовязковим наданням необхідних підтверджуючих документів від Орендаря. При проведенні деповського ремонту РС за рахунок Орендаря, Орендодавець компенсує витрати Орендаря в повному обсязі при наданні Орендарем підтверджуючих документів.

З урахуванням зазначених умов Договору, позивач вважає, що відповідач не платить орендну плату лише при поточному ремонті з відчепленням, необхідність у проведенні яких виникла з наступних причин: а). перегрів буксового вузла; б).тріщина-злам боковин і надресорних балок візків або прострочений термін придатності балок візка; в). тріщина, злам обода-диска, вісі колісної пари; г). ремонт, обточування колісних пар вагонів, крім повзунів і наварів, які виникли з причини несправності гальмівного обладнання. При цьому, всі роботи з поточного, які проводились на РС, не входять до даного переліку, тому за дні такого ремонту нараховувалася орендна плата. Зазначене підтверджується довідками, отриманими із автоматизованих систем залізничного транспорту України згідно із Договором №ФГІОЦ-ІНФ-13/19 від 15.01.2019р.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п.4.6 Договору Орендодавець направляє Акт наданих послуг Орендарю до 5 числа місяця, наступного за звітним місяцем оренди. Орендар протягом 5 робочих днів з моменту отримання оригіналу акту наданих послуг, повинен прийняти, підписати та завірити його зі свого боку печаткою та направити його Орендодавцю або у цей самий час надати письмове обгрунтування своєї відмови від підписання. У випадку надання відмови Орендодавець перевіряє законність такої відмови та у випадку погодження з доводами, зазначеними у письмовій відмові Орендаря, сторони вирішують у претензійному порядку подальшу долю такого Акту. У разі неотримання Орендодавцем від Орендаря підписаних Актів наданих послуг або документів з запереченням Орендаря за Актом наданих послуг, в термін більше як 5 робочих днів з моменту отримання оригіналу актів наданих послуг Орендарем, послуги вважаються наданими Орендодавцем належним чином і прийнятими Орендарем у повному обсязі.

Також позивач зазначив, що відповідно до п.5.2 Договору в разі порушення Орендарем термінів перерахування орендної плати, згідно п.4.2,п.4.3 Орендар зобовязаний сплатити Орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми простроченої орендної плати. Пеня за порушення строків оплати нараховується за весь період порушення.

Враховуючи зазначений пункт Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 16 998 грн 10 коп.

У якості нормативного обгрунтування позивач посилається на положення ст.ст.283, 286, 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 759,760, 762, 776 Цивільного кодексу України, та, зокрема, зазначає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач проти позову заперечує частково та підтверджує, що у лютому 2020р. позивач надав йому послуги з оренди вагонів на суму 181 350 грн, за які ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» було повністю оплачено. У березні 2020р. було надано послуги з оренди вагонів на суму 376 200 грн, що підтверджується підписаним сторонами без зауважень актом, але орендну плату було оплачено частково, у розмірі 120 000 грн. За таких обставин, відповідач визнає, що його заборгованість по оплаті орендної плати за березень 2020р. становить 256 200 грн.

Крім того, відповідач визнає наявність заборгованості по орендній платі за квітень 2020р. у розмірі 81 400 грн, а також за травень 2020р. у розмірі 2 200 грн.

Таким чином, відповідач визнає наявність заборгованості по орендній платі у розмірі 339 800 грн, та готовий її погасити протягом 12 місяців.

При цьому, відповідач не визнає позовні вимоги у частині нарахування орендної плати за квітень 2020р. у сумі 25 850 грн та за травень 2020р. у сумі 2 200 грн та зазначає, що у вартість наданих послуг з оренди вагонів та кількість вагонодіб позивачем включено дні, коли вагони перебували у поточному ремонті, у зв`язку з чим ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» було позбавлено можливості їх використовувати у господарській діяльності.

Відповідно до п.4.4.2 Договору №0402/20 від 04.02.2020р. орендна плата не нараховується при поточному ремонті, роботи, які вказані у п..3.1.2 Договору з дати (включно) складання повідомлення форми ВУ-23М до дати (включно) складання повідомлення форми ВУ-36, у разі проведення поточного ремонту на станції, де була виявлена несправність; з дати (включно) складання повідомлення форми ВУ-23М до дати (включно) прибуття вагону після ремонту на станцію навантаження (дата прибуття підтверджується інформацією з ГІОЦ АТ «Укрзалізниця») у разі відправлення в ремонт на вагоноремонтне підприємство з станції виявлення несправності.

Як зазначає відповідач, 08.03.2020р. на ст..Покровськ вагон №52345832 був направлений у ремонт та перебував там до 10.04.2020р.; 09.03.2020р. вагон №56551989 був направлений у ремонт та перебував там до 23.04.2020р.; 14.03.2020р. на ст..Добропілля-Краматорськ щодо вагонів №№56541204, 58670704 було оформлено повідомлення про направлення вагонів в ремонт форми ВУ-23, ремонт було завершено 02.04.2020р., що підтверджується формою про подавання вагонів з ремонту ВУ-36; 24.03.2020р. на ст..Добропілля-Краматорськ щодо вагонів №№59670696,52345857 було оформлено повідомлення про направлення вагонів в ремонт форми ВУ-23, ремонт було завершено 14.04.2020р., що підтверджується формою про подавання вагонів з ремонту ВУ-36; 09.04.2020р. на ст..Шмакове вагон №52345873 був направлений в ремонт та вийшов з ремонту 10.04.2020р.; 15.04.2020р. на ст..Лиман вагон №52345857 був оформлений в ремонт та вийшов з ремонту 23.04.2020р.; 21.04.2020р. на ст..Шмакове щодо вагону №58670738 було оформлено повідомлення про направлення вагону в ремонт форми ВУ-23, ремонт було завершено 05.05.2020р., що підтверджується формою ВУ-36; 26.04.2020р. на цій же станції був направлений в ремонт вагон №61666053, який вийшов з ремонту 05.05.2020р. Про зазначені обставини відповідач повідомив позивачу у листі від 18.06.2020р. за №18/06-2020. Таким чином, відповідач вважає, що орендну плату за квітень 2020р. у сумі 25 850 грн та за травень 2020р. у сумі 2 200 грн нараховано без урахування п.4.4.2 Договору.

Також, відповідач, із посиланням на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» та ст..8 Цивільного кодексу України , наполягає на тому, що з урахуванням запровадженого карантину, встановлених для бізнесу пільг та аналогії закону, підстави для нарахування пені відсутні, адже, затримка у розрахунках відбулася через встановлений карантин, який визнано форс- мажором, і вина відповідача у несвоєчасній оплаті відсутня.

Крім того, відповідач зауважив, що встановлення карантину на території України негативно позначилось , зокрема, на роботі вагоно-ремонтних підприємств, що призвело до затримки строків виконання поточного ремонту вагонів. Відповідно до листа Департаменту вагонного господарства АТ «Укрзалізниця» від 18.06.2020р. №ЦВ-10/770 хоча АТ «Укрзалізниця» не зупиняло виконання будь-яких ремонтів вантажних вагонів, які здійснюються підрозділами Товариства, водночас, у підрозділах Товариства мають місце випадки вимушеного простою , коли у зв`язку з введенням карантинних заходів державними або місцевими органами влади, пов`язаних із запобіганням поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, не всі працівники товариства мають можливість потрапити на робочі місця та, як наслідок, виконати регламентні роботи, пов`язані з ремонтом вантажних вагонів.

Розглянув матеріали справи, виходячи з пояснень представника позивача, суд встановив, що 04.02.2020р. між ТОВ «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» (Орендодавець) та ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» (Орендар) було укладено Договір №04.02./20 оренди залізничного рухомого складу (РС), відповідно до п.1.1 якого Орендодавець зобовязуєтьсчя передати, а Орендар прийняти в оренду залізничний рухомий склад Орендодавця, придатний до перевезень в технічному та комерційному стані і підготовлений для перевезення вантажу.

За приписами ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, виходячи з зазначених положень законодавства, правовідносини, що виникли між сторонами за Договором №04.02./20 оренди залізничного рухомого складу від 04.02.2020р. , є орендними.

Згідно п.8.1 Договору він набирає чинності від дати його підписання і діє до 31.01.2021р. включно, а в частині взаєморозрахунків до повного їх погашення.

Сторони у справі не заперечують щодо укладення Договору, строку його дії та передачі РС в оренду Орендарю.

Як вбачається з положень ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У п.4.1 Договору сторони домовилися, що орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу. Сума Договору в цілому складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, що переданий в оренду, відповідно до п.1.1 і п.4.4 цього Договору.

Відповідно до п.4.2 Договору в редакції станом на дату його укладення розмір орендної плати РС складає 450 грн ( у т.ч. ПДВ) за одну одиницю РС на добу, орендна плата зазначена з урахуванням індексації та не підлягає додатковій індексації протягом строку дії Договору.

Додатковою угодою №1 від 01.03.2020р. сторони домовилися, що з 01.03.2020р. розмір орендної плати РС складає 275 грн ( з ПДВ) за одну одиницю РС на добу.

За умовами п.4.3 Договору орендна плата сплачується Орендарем протягом 7 банківських днів з дати отримання рахунку Орендодавця, що відповідає Акту наданих послуг, підписаному обома сторонами, розрахунки здійснюються в національній валюті України.

При цьому, сторони домовилися, що Орендодавець направляє Акт наданих послуг Орендарю до 5 числа місяця, наступного за звітним місяцем оренди. Орендар протягом 5 робочих днів з моменту отримання оригіналу акту наданих послуг, повинен прийняти, підписати та завірити його зі свого боку печаткою та направити його Орендодавцю або у цей самий час надати письмове обгрунтування своєї відмови від підписання. У випадку надання відмови Орендодавець перевіряє законність такої відмови та у випадку погодження з доводами, зазначеними у письмовій відмові Орендаря, сторони вирішують у претензійному порядку подальшу долю такого Акту. У разі неотримання Орендодавцем від Орендаря підписаних Актів наданих послуг або документів з запереченням Орендаря за Актом наданих послуг, в термін більше як 5 робочих днів з моменту отримання оригіналу актів наданих послуг Орендарем, послуги вважаються наданими Орендодавцем належним чином і прийнятими Орендарем у повному обсязі ( п.4.6 Договору).

В свою чергу, Орендар підписує зі свого боку Акт наданих послуг та Акт приймання-передачі (повернення з оренди) вагонів протягом 5 робочих днів від дати його отримання від Орендодавця. А в разі виникнення зауважень по Акту наданих послуг чи Акту приймання-передачі (повернення з оренди) вагонів, в цей же термін направляє письмове зауваження Орендодавцю. У випадку ненадходження від Орендаря підписаного Акту наданих послуг або Акт приймання-передачі (повернення з оренди) вагонів чи письмового зауваження у термін, визначений в даному пункті з урахуванням строку його пересилання, Отриманий Орендарем Акт буде вважатися прийнятим в редакції, в якій був отриманий.

За матеріалами справи, у квітні 2020р. ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» орендувало залізничний РС у звязку з чим Орендодавцем 30 квітня 2020р. було складено Акт виконаних робіт на суму 105 050 грн ( з ПДВ), але Орендар його не підписав та не повернув. При цьому, у листі від 18.06.2020р. за №18/06-2020 Орендар не погодив лише 23 650 грн ( з ПДВ) посилаючись на форс-мажорні обставини- карантин та на те, що вагони перебували у ремонті.

09 квітня 2020р. ТОВ «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» було отримано від Орендаря орендний платіж у розмірі 50 000 грн (з ПДВ) із призначенням платежу «за оренду вагонів згідно Договору».

У травні 2020р. ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» орендувало залізничний РС у звязку з чим Орендодавцем 05.05. 2020р. було складено Акт виконаних робіт на суму 4 400 грн ( з ПДВ), але Орендар його не підписав та не повернув. При цьому, у листі від 18.06.2020р. за №18/06-2020 Орендар не погодив з суми орендної плати 2 200 грн ( з ПДВ), посилаючись на форс-мажорні обставини- карантин та на те, що вагони перебували у ремонті.

09 червня 2020р. позивач отримав від Орендаря платіж у розмірі 50 000 грн (з ПДВ) із призначенням платежу «за оренду вагонів згідно Договору». 09 липня 2020р. позивач отримав від Орендаря платіж у розмірі 20 000 грн ( з ПДВ) із призначенням платежу «за оренду вагонів згідно Договору».

Згідно п.3.2 Договору Орендар зобовязався здійснювати платежі Орендодавцю в сумах і термінах, визначених цим Договором; за свій рахунок забезпечує збереження рухомого складу, його устаткування і комплектуючих частин, а також підтримку його в справному стані; забезпечує заходи протипожежної безпеки і безпеки перевезення; самостійно несе витрати, повязані з використанням даного рухомого складу, які трапляються з рухомим складом в процесі його експлуатації.

За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Отже, прийнявши на себе зобовязання щодо сплати орендної плати у встановленому Договором розмірі та у встановлені Договором строки відповідач мав виконувати прийняті на себе зобов`язання.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасникик господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторонни та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Але, виходячи з матеріалів справи, ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» не виконало належним чином прийняті на себе зобовязання щодо оплати орендної плати, та, зокрема, погодилося з наявністю заборгованості у розмірі 339 800 грн.

При цьому, відповідач не визнає заборгованість з орендної плати у розмірі 25 850 грн, яка складається з заборгованості за квітень 2020р. у розмірі 23 650 грн та заборгованості за травень 2020р. у розмірі 2 200 грн., посилаючись на те, що до періоду нарахування Орендодавцем включено дні, коли вагони перебували у поточному ремонті, а відповідно до п.4.4.2 Договору орендна плата за такі дні не нараховується.

Але, з такою позицією відповідача погодитися неможна, адже, за умовами п.4.4.2 Договору Орендна плата розраховується виходячи з фактичного строку оренди кожного вагону протягом звітного періоду (місяця) за вирахуванням часу перебування вагону в ремонтах, передбачених п.3.1.2. цього Договору. При цьому, орендна плата не нараховується при планових (деповських та капітальних) ремонтах з дати (включно) прибуття вагону на залізничну станцію в адресу ремонтного підприємства, вказаної в календарному штемпелі станцією прибуття в перевізних документах, що підтверджується інформацією з ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниця», до дати (включно) прибуття вагону після ремонту на станцію навантаження, вказаної в календарному штемпелі станцією прибуття в перевізних документах (дата прибуття підтверджується інформацією з ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно ж п.3.1.2 Договору Орендодавець за свій рахунок проводить планові (деповські та капітальні) ремонти РС та поточний ремонт з відчепленням, необхідність у проведенні яких виникла з наступних причин: а). перегрів буксового вузла; б).тріщина-злам боковин і надресорних балок візків або прострочений термін придатності балок візка; в). тріщина, злам обода-диска, вісі колісної пари; г). ремонт, обточування колісних пар вагонів, крім повзунів і наварів, які виникли з причини несправності гальмівного обладнання. Якщо при поточному ремонті, який здійснений за рахунок Орендаря, були виконані додаткові роботи, які перераховані вище, то такі додаткові роботи компенсуються Орендодавцем, з обовязковим наданням необхідних підтверджуючих документів від Орендаря. При проведенні деповського ремонту РС за рахунок Орендаря, Орендодавець компенсує витрати Орендаря в повному обсязі при наданні Орендарем підтверджуючих документів.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з позицією позивача та зазначає, що виходячи з умов Договору Орендар не платить орендну плату лише при поточному ремонті з відчепленням, необхідність у проведенні яких виникла з наступних причин: а). перегрів буксового вузла; б).тріщина-злам боковин і надресорних балок візків або прострочений термін придатності балок візка; в). тріщина, злам обода-диска, вісі колісної пари; г). ремонт, обточування колісних пар вагонів, крім повзунів і наварів, які виникли з причини несправності гальмівного обладнання.

Виходячи з матеріалів справи, всі роботи з поточного, які проводились на РС, не входять до даного переліку, тому за дні такого ремонту орендна плата нараховувалась правомірно.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин (введення карантину) як підставу для ненарахування орендної плати, адже, відповідно до п.7.2 Договору сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, повинна негайно у письмовій формі повідомити іншу сторону про їх початок і закінчення з подальшим наданням, не пізніше 5 днів з моменту настання вказаних подій, довідки Торгово-промислової палати України ( або країни, на території якої сталися форс-мажорні обставини ) підтверджуючої наявність і тривалість форс-мажорних обставин. Порушення вказаних умов позбавляє сторону права посилатися на форс-мажорні обставини. Відповідач доказів вчинення дій, обумовлених п.7.2 Договору, до суду не надав.

За таких обставин, на думку суду, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 365 650 грн.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідачем доказів належного виконання своїх зобовязань за Договором щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором.

За умовами п.5.2 Договору в разі порушення Орендарем термінів перерахування орендної плати, згідно п.4.2,п.4.3 Орендар зобовязаний сплатити Орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми простроченої орендної плати. Пеня за порушення строків оплати нараховується за весь період порушення.

Враховуючи зазначений пункт Договору, а також п.7.2 Договору, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі 16 998 грн 10 коп., яка підлягає стягненню у повному обсязі.

Згідно ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене вище, позовна заява ТОВ «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» щодо стягнення з ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» заборгованості з орендної плати у розмірі 365 650 грн та пені у розмірі 16 998 грн 10 коп. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як встановлено судом, 30.06.2020р. між ТОВ «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Олени Сторожук» було укладено договір №30/01 про надання правової допомоги, відповідно до якого Адвокатське бюро здійснює представництво та захист інтересів Клієнта з приводу надання будь-яких консультацій, підготовки та подання будь-яких заяв, запитів, клопотань, претензій, пояснень, листів, скарг, позовів, відзивів, відповідей на відзив, письмових пояснень, заперечень, апеляційних, касаційних скарг та інших документів, а також особисте представництво Клієнта перед будь-якими підприємствами, установами, організаціями, а також державними, правоохоронними, судовими органами, в тому числі Господарському суді Одеської області, а також апеляційній та касаційній інстанції, стосовно досудового врегулювання та судового спору між Клієнтом та ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» з приводу виконання сторонами Договору №0402/20 оренди залізничного рухомого складу від 04.02.2020р.

30 червня 2020р. Адвокатським бюро «Олени Сторожук» та адвокатом Дейнека Вікторією Михайлівною було укладено Угоду №30/01/А про залучення адвоката до надання правової допомоги адвокатським бюро, відповідно до п.1.1 якої адвоката Дейнека В.М. було залучено для надання правової допомоги Клієнту - ТОВ «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» .

У позовній заяві позивачем було заявлено попередній (орієнтовний розрахунок судових витрат, у тому числі вартість витрат на професійну правову допомогу у розмірі 14 000 грн, які вже сплачені, та оплату витрат на правову допомогу щодо участі адвоката у судових засіданнях згідно договору №30/01 про надання правової допомоги від 30.06.2020р.

Відповідно до п.4.1.1. договору вартість послуг (гонорар) по наданню правової допомоги щодо аналізу документів, наданих Клієнтом, іншою стороною у справі, визначення тактики та стратегії захисту (представництва), підготовка та подача позовної заяви, підготовка і подача заяви про забезпечення позову, консультування Клієнта складає грошову суму у розмірі 14 000 грн без ПДВ.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення №3326 від 08.07.2020р. на суму 14 000 грн , яке підтверджує виконання Клієнтом своїх зобовязань, зазначених у п.4.1.1. договору. Крім того, 21.07.2020р. сторонами було складено Акт №1 наданих послуг ( про надання правової допомоги адвоката за Договором №30/01 про надання правової допомоги від 30.06.2020р.), згідно якого Клієнт отримав послуги (правову допомог) на суму 14 000 грн.

Відповідно до п.4.1.2 договору вартість послуг (гонорар) при безпосередній участі адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції з м.Києва 1500 грн без ПДВ за 1 судове засідання. У випадку, якщо судове засідання відкладено чи перенесено на іншу дату, але адвокат прибув до суду, то послуги адвокатського бюро оплачуються повному розмірі. відрядження адвоката Адвокатського бюро до м.Одеси для участі у судовому засіданні чи виконання інших доручень Клієнта, вартість таких послуг погоджується сторонами окремо, про що укладають додаткову угоду до цього договору.

Позивачем до матеріалів справи надано Акт №2 наданих послуг ( про надання правової допомоги адвоката за Договором №30/01 про надання правової допомоги від 30.06.2020р.), складений сторонами 18.08.2020р., згідно якого Клієнт отримав послуги (правову допомог) на суму 1 500 грн та платіжне доручення №3399 від 01.09.2020р. на суму 1 500 грн.; Акт №3 наданих послуг ( про надання правової допомоги адвоката за Договором №30/01 про надання правової допомоги від 30.06.2020р.), складений сторонами 04.09.2020р., згідно якого Клієнт отримав послуги (правову допомог) на суму 1 500 грн та платіжне доручення №1104 від 07.09.2020р. на суму 1 500 грн.; Акт №4 наданих послуг ( про надання правової допомоги адвоката за Договором №30/01 про надання правової допомоги від 30.06.2020р.), складений сторонами 28.09.2020р., згідно якого Клієнт отримав послуги (правову допомог) на суму 1 500 грн та платіжне доручення №1121 від 29.09.2020р. на суму 1 500 грн.

За таких обставин, вартість витрат позивача на професійну правничу допомогу станом на дату винесення судового рішення склала 18 500 грн.

Відповідач у клопотанні, що надійшло до суду 25.09.2020р. просить суд зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги до 4 000 грн, посилаючись на те, що заявлений позивачем до стягнення розмір таких витрат є необгрунтованим, значно завищеним та спрямованим на штучне збільшення вартості послуг адвоката.

Відповідач також зазначає, що вартість послуг не підтверджується обгрунтованим розрахунком, не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

На думку відповідача, справа не є складною, а обсяг здійснених адвокатом робіт фактично не великий.

Також, відповідач зауважив, що адвокатом Дейнека В.М. надається правнича допомога у двох аналогічних справах:№916/2100/20 та №916/2114/20 про стягнення з ТОВ «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» заборгованості з орендної плати.

Крім того, відповідач послався на практику Європейського суду з прав людини щодо компенсації судових та інших витрат лише у випадку, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, відповідно до положень ч.ч.5,6 ст.126 ГПК України обовязок доведеності неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На думку суду, відповідачем не доведено неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Дейнека В.М. у даній справі.

Оцінивши надані позивачем докази щодо обсягу наданих послуг професійної правничої допомоги, виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що представником позивача дійсно проведено великий обсяг роботи щодо підготовки процесуальних документів, надання до матеріалів справи відповідних доказів на підтвердження своєї позиції, активної участі у судових засіданнях, у звязку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500 грн., що становить 4,8 % від суми стягнення.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» про стягнення заборгованості за Договором оренди залізничного нерухомого складу №0402/20 від 04.02.2020р. у розмірі 365 650 грн та пені у розмірі 16 998 грн 10 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТАЖ ІНСПЕКТ» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, 20Б, офіс 8, каб.№3, код ЄДРПО 39400733) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАГОНТРАНСІНВЕСТ» (03048, м.Київ, вул.Ф.Ернста, буд. 12, кв.122; ) заборгованість за Договором оренди залізничного нерухомого складу №0402/20 від 04.02.2020р. у розмірі 365 650 грн, пеню у розмірі 16 998 грн 10 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 739 грн 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 500 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога