ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2020м. ДніпроСправа № 904/4124/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 54 435 грн. 00 коп. за договором від 30.04.2020 № 12с/69/53-142-04-20-01225

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Югсталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованість за поставлений товар у сумі 54 435 грн. 00 коп., відповідно до умов договору від 30.04.2020 № 12с/69/53-142-04-20-01225.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині повної та своєчасної оплати поставленої позивачем продукції.

Ухвалою господарського суду від 12.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

14.09.2020 та 15.09.2020 до господарського суду електронною поштою надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 01.09.2020.

Господарський суд не приймає до розгляду поданий відповідачем електронною поштою вищезазначений відзив з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Пунктом 1.5.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судові адміністрації від 20.02.2013 № 28, передбачено, що надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.

Пунктом 1.5.17. вказаної Інструкції роз`яснено, що документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Статтею 1 Закону України Про електронний цифровий підпис від 22.05.2003 № 852-IV передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами субєктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Отже, з надісланого на електронну адресу господарського суду 14.09.2020 та 15.09.2020 відзиву не вбачається можливості ідентифікувати підписувача та підтвердити цілісність вкладеного файлу. Відповідно, неможливо встановити хто саме надіслав цей електронний лист.

Стаття 5 Закону України Про електронний цифровий підпис передбачає, що для обміну офіційними електронними документами між відправником та отримувачем повинен бути укладений договір для засвідчення чинності відкритого ключа сертифікатом ключа, сформованим центром сертифікації ключів, а також використовувати електронний цифровий підпис без сертифіката ключа.

Крім того, статтею 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис.

Із матеріалів поданого відповідачем відзиву не вбачається укладення такого договору між господарським судом та юридичними особами сторін у справі, як і не вбачається у вказаних документах реквізитів, визначених у вищезазначених статях Закону.

Водночас, господарський суд зазначає, що станом на 13.10.2020 до господарського суду оригінал вказаного відзиву у паперовій формі не надходив.

З урахуванням викладеного, у господарського суду відсутні правові підстави для розгляду поданого відповідачем відзиву.

Отже, відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв"язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) укладено договір № 12с/69/53-142-04-20-01225 (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у договорі, поставити покупцеві металопрокат сталевий (далі продукція), а покупець прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

За умовами п. 1.2. договору найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна визначені у Специфікації (додаток №1 до договору), яка є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.2. договору сума договору є твердою та становить 54 435 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 9 072 грн. 50 коп.

У ціну продукції включені витрати, повязані з виготовленням продукції, тарою (упаковкою), маркуванням і доставкою покупцеві (п. 3.3. договору).

Пунктом 3.4. договору передбачено, що розрахунок за продукцію здійснюється за узгодженими цінами в національній валюті України протягом 45 банківських днів з моменту проходження вхідного контролю продукції (не більше 5 днів) за кількістю та якістю, відповідно до виробничих документів покупця, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, згідно рахунку-фактури, наданого постачальником.

Згідно з п. 4.1. договору поставка продукції здійснюється у відповідності до вимог Інкотермс-2010 на умовах DDP склад покупця (м. Жовтні Води, Дніпропетровська область, вул. Гагаріна, 4).

За умовами п. 4.2. договору дата проходження вхідного контролю (ВК) продукції за кількістю та якістю продукції зазначається на видатковій накладній або акті прийняття-передачі продукції (штамп ВТК про проходження ВК, дата, підпис відповідальної особи ВТК).

Строк поставки продукції до 15.05.2020 (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 4.5. договору разом з продукцією постачальник надає покупцеві такі оригінали документів: видаткову накладну та/або акт приймання-передачі продукції; рахунок-фактуру; сертифікат якості (копія завірена печаткою постачальника, на вимогу надати переклад українською мовою), який передбачений на даний вид продукції.

Приймання продукції здійснюється безпосередньо покупцем на його складі у відповідності до супровідних документів (п. 4.8. договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін та реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом" та діє до 28.12.2020, а в частині виконання зобовязань до їх повного виконання (п. 7.1. договору).

Специфікацією до договору (Додаток № 1) сторони узгодили найменування продукції, її кількість, одиницю виміру, вартість (54 435 грн. 00 коп. з ПДВ).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію на суму 54 435 грн. 00 коп., що підтверджується підписаними сторонами без будь-яких зауважень видатковою накладною № РН-0605/1 від 06.05.2020, а також товарно-транспортною накладною № 0605/1 від 06.05.2020 (а.с. 18-20).

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленої продукції не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 54 435 грн. 00 коп., що підтверджується також підписаним сторонами актом звіряння взаємних розрахунків станом на 22.07.2020 (а.с. 21).

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; факт поставки товару; строк оплати; наявність прострочення оплати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Враховуючи умови п. 3.4. договору, відповідач повинен був здійснити оплату поставленої продукції у строк до 13.07.2020 включно, однак, як вбачається з матеріалів справи, цього не зробив.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 54 435 грн. 00 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості в сумі 54 435 грн. 00 коп. за договором від 30.04.2020 № 12с/69/53-142-04-20-01225 задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4, код ЄДРПОУ ВП: 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5, ) заборгованість за поставлений товар у розмірі 54 435 грн. 00 коп. (пятдесят чотири тисячі чотириста тридцять пять грн. 00 коп.) та 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 13.10.2020

Суддя І.А. Рудь