ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3865/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Правового агентства "КГБ", м. Дніпро

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 41 775 грн. 09 коп. за договором надання послуг з охорони від 06.08.2019 № 409/96

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Правового агентства "КГБ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 13.07.2020 № б/н, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" в особі Будівельно-монтажного комплексу № 409 заборгованість у загальній сумі 41 775 грн. 09 коп., з яких: 41 139 грн. 56 коп. - заборгованість з оплати наданих послуг охорони, 476 грн. 89 коп. - 3% річних, 158 грн. 64 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору надання послуг з охорони від 06.08.2019 № 409/96.

Також позивач просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від 10.08.2020 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до поштового повідомлення № 967, що повернулося до суду 20.08.2020, відповідачем ухвалу суду від 10.08.2020 отримано 17.08.2020.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, але останній не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Правового агентства "КГБ" (виконавець) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (замовник) укладено договір про надання послуг з охорони № 409/96 (надалі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець в інтересах замовника:

- здійснює фізичну охорону об`єктів, що належать замовнику, а також матеріальних цінностей, що в них знаходяться, охорону громадського порядку та пропускний режим в межах об`єкта, а замовник своєчасно здійснює оплату послуг виконавцю на умовах і в порядку встановлених цим договором;

- відповідно до даного договору виконавець зобов`язується з 12 серпня 2019 року надавати замовнику послуги по здійсненню охорони об`єкту замовника, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м Дніпро, вул. Криворізька, 22 Ж.

Виконавець зобов`язаний:

- виставити охорону в кількості 1 (одного) охоронника з відповідною екіпіровкою з 16.00 годин до 08.00 щоденно, крім вихідних, а у святкові та вихідні дні цілодобове чергування з 08-00 години до 08-00 години.

Згідно із п. 4.1 договору ціна вартості послуг за фізичну охорону об`єкта за цим договором складається із кількості фактично наданих виконавцем послуг з охорони у годинах за розрахунковий період, шляхом множення останніх на вартість однієї години роботи одного співробітника виконавця 37,00 грн. (тридцять сім гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ 6,17грн.

Оплата за надані послуги відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони, здійснюєтеся на умовах попередньої оплати замовником суми в розмірі: 11 000,00 грн. (одинадцять тисяч гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ 1 833,33 грн. у строк до 03 числа кожного поточного місяця надання охоронних послуг;

- остаточний розрахунок за надані в розрахунковому періоді охоронні послуги здійснюється замовником до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі наданого рахунку, складеного на підставі підписаного сторонами акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченні терміну дії цього договору (п. 4.2 договору).

За умовами п. 4.3 договору оплата за надання послуг згідно з цим договором здійснюється шляхом перерахування коштів замовником на поточний рахунок виконавця у національній валюті України.

Відповідно до п. 12.1 договору цей договір укладається строком на 1 рік і набуває чинності 06 серпня 2019 року. Якщо за 15 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагає його припинення, договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний наступний рік.

На виконання умов договору у період з лютого по березень 2020 позивач надав, а відповідач прийняв обумовлені договором послуги на загальну суму 41 139 грн. 56 коп., що підтверджується підписаними сторонами і скріпленими їх печатками актами прийому-передачі виконаних послуг:

- від 29.02.2020 на суму 19 829 грн. 86 коп. (а.с. 14);

- від 31.03.2020 на суму 21 309 грн. 70 коп. (а.с. 15).

Господарський суд зазначає, що вказані вище акти підписані сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Враховуючи умови п. 4.2 договору, відповідач повинен був оплатити надані послуги:

- за актом прийому-передачі виконаних послуг від 29.02.2020 до 05.03.2020;

- за актом прийому-передачі виконаних послуг від 31.03.2020 до 06.04.2020.

Позивач вказує, що відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 41 139 грн. 56 коп.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із претензією від 12.06.2020, в якій вимагав сплатити заборгованість за спірним договором в сумі 41 139 грн. 56 коп. (а.с. 16-19, 23-25).

Вказана претензія отримана відповідачем 01.07.2020, проте залишена без відповіді та задоволення (а.с. 26)

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 158 грн. 64 коп. за порушення зобов`язань за лютий за період з квітня по липень 2020 та 3% річних в сумі 476 грн.890 коп. за загальний період з 06.03.2020 по 10.08.2020.

Предметом доказування по справі є обставини укладання договору, факт надання послуг, строк оплати послуг, наявність часткової оплати послуг, строк дії договору, наявність прострочення оплати послуг.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень, докази на спростування позовних вимог не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору надання послуг, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач у спірному періоді надав відповідачу обумовлені договором послуги на загальну суму 41 139 грн. 56 коп., які відповідачем не оплачені.

З урахуванням умов п. 4.2 договору та норм ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк оплати наданих послуг є таким, що настав:

- за актом прийому-передачі виконаних послуг від 29.02.2020 05.03.2020;

- за актом прийому-передачі виконаних послуг від 31.03.2020 06.04.2020.

Оскільки відповідачем своєчасно не сплачено вартість наданих позивачем послуг, суд вважає позовну вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 41 139 грн. 56 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних судом порушень чинного законодавства та умов договору не встановлено.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за зобов`язаннями відповідача за лютий 2020 у розмірі 19 829 грн. 86 коп. в межах заявленого позивачем періоду (з квітня по липень 2020), судом встановлено що інфляційні втрати складають 138 грн. 17 коп. та підлягають стягненню з відповідача у цій сумі. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 41 139 грн. 56 коп. основного боргу, 476 грн. 89 коп. 3% річних, 138 грн. 17 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Розглянувши викладене у позовній заяві клопотання позивача про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення, суд зазначає таке.

За приписами ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до приписів ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Застосування ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у даному випадку сприятиме найшвидшому виконанню відповідачем судового рішення в частині сплати основного боргу, а позивач буде позбавлений необхідності ще раз звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача додатково нарахованих процентів, за допущене ним прострочення після ухвалення судом рішення.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі.

До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Отже, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються 3% річних та інфляційне збільшення, суд зазначає про нарахування 3% річних з 11.08.2020, оскільки розрахунок річних у позовній заяві здійснений по 10.08.2020 до моменту виконання рішення з урахуванням вимог законодавства України, що регулюють таке нарахування (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2020 у справі №904/3865/20 здійснювати нарахування 3% річних на суму боргу в розмірі 41 139 грн. 56 коп. з 11.08.2020 до моменту виконання цього рішення, за формулою:

С х 3 х Д : К : 100, де: С- сума непогашеної заборгованості; 3- відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 126, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Правового агентства "КГБ" (49000, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд. 15, офіс 83, ) 41 139 грн. 56 коп. (сорок одну тисячу сто тридцять дев`ять грн. 56 коп.) основного боргу, 476 грн. 89 коп. (чотириста сімдесят шість грн. 89 коп.) 3% річних, 138 грн. 17 коп. (сто тридцять вісім грн. 17 коп.) інфляційних втрат, 2 100 грн. 97 коп. (дві тисячі сто грн. 97 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2020 у справі №904/3865/20 здійснювати нарахування 3% річних на суму боргу в розмірі 41 139 грн. 56 коп. з 11.08.2020 до моменту виконання цього рішення, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С- сума непогашеної заборгованості; 3- відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 09.10.2020

Суддя І.А. Рудь