ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.2020 м. Ужгород Справа № 907/301/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача фізичної особи-підприємця Токар Аліни Іванівни, м. Мукачево

про стягнення 27497,77 грн

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

представників сторін не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Позивач звернувся з позовом, яким просить стягнути з відповідача борг в розмірі 25698,77 грн по орендній платі за Договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 21-17/05-08 від 23.03.2017. Крім того, в зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 1811,00 грн пені. Позов заявлено з посиланням на ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст. ст. 11, 530, 526, 610, 612, 762 ЦК України, ст. ст. 193, 283, 291, 230-232 ГК України та п. 3.7 Договору.

Ухвалою суду від 14.05.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених у ній недоліків. Після виправлення виявлених у позові недоліків ухвалою суду від 02 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2102,00 грн сплаченого судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 21-17/05-08 від 23.03.2017, не сплачував орендної плати, внаслідок чого станом на 17.03.2020 за ним рахується заборгованість по орендній платі в розмірі 25698,77 грн. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором позивачем за період з 15.06.2019 до 15.02.2020 нараховано та поставлено вимогу про стягненні пені у розмірі 1811,00 грн.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

23 березня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (орендодавець, позивач) та фізичною особою-підприємцем Токар Аліною Іванівною (орендар, відповідач) укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 21-17/05-08, який зареєстрований за №469 та посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В.

Відповідно до умов вказаного договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: нежитлову будівлю - будинок мисливця (літ. А), загальною площею 259,65 кв.м. (реєстровий номер 05384614.1.БЖПГХГ 020), що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Міжгірський район, с. Синевірська Поляна, буд. № 355 «А» (триста п`ятдесят п`ять, літера «А») та перебуває на балансі Національного природного парку «Синевір», (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30 листопада 2016 року і становить за незалежною оцінкою 472 044 (чотириста сімдесят дві тисячі сорок чотири) грн без ПДВ.

Позивач передав майно відповідачеві, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 23.03.2017.

Згідно з пунктами 1.2, 10.1 Договору майно передано в оренду строком на десять років (з 23.03.2017 до 22.03.2027) з метою розміщення готелю.

Порядок нарахування та спати орендної плати погоджено сторонами у розмірі 3 Договору. Так, його пунктом 3.1 визначено, що орендна плата визначена підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2016 року 8654,14 грн. Нарахування орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. При цьому, орендна плата перераховуєтеся до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% та 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Як стверджує позивач, орендар взяті на себе зобов`язання належним чино не виконує, внаслідок чого його борг на день звернення до суду склав суму: 25698,77 грн.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Враховуючи зазначене положення договору оренди, за розрахунком позивач, проведеним за період з 15.06.2019 до 15.02.2020, відповідач зобов`язаний сплатити 1811,00грн пені.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобов`язання за договором найму (оренди) в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 2, 18, 19, 29 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату встановлену договором своєчасно і у повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності; за невиконання зобов`язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 3.6 Договору встановлено, що орендна плата перераховуєтеся Орендарем щомісячно у строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Отже, в межах укладеного між сторонами договору у відповідача виник обов`язок щомісячно сплачувати позивачу орендну плату.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач не вносив орендну плату в установленому розмірі за період з 15.10.2019 до 15.03.2020 року. Таким чином, позовні вимоги про стягнення 25698,77 грн підлягають до задоволення.

Щодо пені

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 3.7 Договору оренди сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Суд перевірив порядок нарахування пені та зважаючи на її правомірне нарахування дійшов висновку про задоволення вимоги про її стягнення в межах заявленого розміру, а саме на суму 1811,00 грн.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 2102,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Токар Аліни Іванівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 в Державний бюджет заборгованість з орендної плати в сумі 25698,77 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім гривень 77 коп) з зарахуванням на р/р UА0007131, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Отримувач: УК у Міжгір.р/Міжгірськ.р-н/22080200, , „призначення платежу":*;101; ;*22080200**№21-17/05-08*23.03.2017*42899921*1* - орендна плата та нарахованої пені в сумі 1811,00 грн (одна тисяча вісімсот одинадцять гривень 00 коп) з зарахуванням на р/р UА0007131, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Отримувач: УК у Міжгір.р/Міжгірськ.р-н/22080200, , „призначення платежу":*;101; ;*22080200**№21-17/05-08*23.03.2017*42899921*2* - пеня, а також 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України..

Суддя Л.В. Андрейчук