ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про задоволення скарги

06.10.2020 Справа № 904/3986/19

За скаргою Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м.Київ

на дії та бездіяльність органу примусового виконання рішення

за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м.Київ

до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро, м. Дніпро

про стягнення 23033552,60 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіної О.С.

Представники:

Від Позивача (Cкаржник) представник не з`явився

Від Відповідача: Хмара О.О., довіреність № 2 від 10.01.2020, представник

ВДВС: представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" року звернулось до господарського суду із скаргою на дії та бездіяльність органу примусового виконання рішення, в якій просить суд:

визнати неправомірним дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинського Дмитра Євгеновича у виконавчому проваджені №61275777;

визнати неправомірною бездіяльність керівника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому проваджені № 61275777;

визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Тичинського Дмитра Євгеновича про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.02.2020 ВП № 61275777.

В обґрунтування скарги Скаржник посилається на те, що дії державного виконавця щодо повернення АТ "УКРТРАНСГАЗ" наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 у справі №904/3986/19 з підстав передбачених п.9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" є неправомірними, а постанова державного виконавця від 18.02.2020 ВП №61275777 про повернення виконавчого документа стягувачу є незаконною.

17.09.2020 ухвалою суду від 17.09.2020 призначено розгляд скарги у засіданні на 28.09.20 о 12:00год.

28.09.2020 відкладено розгляд скарги у засіданні на 06.10.20 о 09:30год.

06.10.2020 під час судового засідання Боржник пояснив, що відповідно до п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", стосовно Боржників, які фінансуються з бюджету, рішення суддів виконуються виключно Казначейством.

06.10.2020 представники Позивача та ВДВС в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду скарги сповіщені за юридичними адресами.

При розгляді скарги судом встановлено таке.

12.12.2019 року рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3986/19 cтягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро (49005, м.Дніпро, вул.Феодосіївська, 13, ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 11 516 776,30 (одинадцять мільйонів п`ятсот шістнадцять тисяч сімсот сімдесят шість грн 30 коп.) грн, що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 1723,413 тис. куб.метрів та 172751,64 (сто сімдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят одна грн. 64 коп.) грн судового збору.

10.01.2020 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019, яке набрало законної сили 10.01.2020, видано наказ про примусове виконання.

02.09.2020 постановою Центрального апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 року у справі № 904/3986/19 скасовано, прийнято нове рішення, яким:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 11 516 776,30 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 1723,413 тис. куб. метрів та 172 751,64 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити".

16.09.2020 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2020, яка набрала законної сили 03.09.2020 видано наказ про примусове виконання.

14.02.2020 старшим державним виконавцем відділу ДВС Тичинським Дмитром Євгеновичем відкрито виконавче провадження ВП №61275777 з примусового виконання вищезгаданого наказу.

18.02.2020 старшим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", та разом з наказом господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 (арк.с. 56).

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу приписів п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Так, заслухавши пояснення Відповідача, щодо Боржників, які фінансуються з бюджету, рішення суддів виконуються виключно Казначейством, суд не погоджується з такими доводами, оскільки у 2012 році прийнято Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", відповідно до якого Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності (ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень").

Згідно з ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних документів та відомостей кошти перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, про порядок виплати коштів з якого державний виконавець повідомляє в установленому порядку стягувача не пізніше наступного дня після перерахування коштів.

Кошти, що надійшли на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, перераховуються стягувачу протягом десяти днів з дня надходження всіх необхідних для цього документів та відомостей.

Перерахування коштів за рішенням суду здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у тримісячний строк з дня надходження документів та відомостей, необхідних для цього, з одночасним направленням повідомлення про виплату коштів державному виконавцю, державному підприємству або юридичній особі.

Державний виконавець протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення виносить постанову про заміну стягувача на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, з одночасним направленням повідомлення такому органу.

Державне підприємство або юридична особа, які визнані боржниками за рішеннями суду, зобов`язані протягом десяти днів з дня перерахування коштів відкрити рахунки в органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та проводити розрахунки виключно з цих рахунків. Положення цієї частини не поширюються на банки, сто відсотків або частка статутного капіталу яких належить державі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає обґрунтованою скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", оскільки державний виконавець не вчиняв виконавчі дії, які повинен був виконати протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з цим скарга Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232-236, 339-345 ГПК України, Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" задовольнити.

Визнати неправомірним дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинського Дмитра Євгеновича у виконавчому проваджені №61275777.

Визнати неправомірною бездіяльність керівника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому проваджені № 61275777.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Тичинського Дмитра Євгеновича про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.02.2020 ВП № 61275777.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 ГПК України.

Суддя Н.Б. Кеся