Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/477/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, )

до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради (34500, Рівненська обл., Сарненський район, місто Сарни, вул. Кулікова, будинок 7, )

про стягнення заборгованості в сумі 376 824,32 грн.

за участі:

від позивача - Мельник Олена Петрівна (посвідчення адвоката №1273 від 01.11.17);

від відповідача - Прилепа Віктор Вадимович (довіреність від 18.09.20).

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі ТОВ "РОЕК") звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради (далі Підприємство) про стягнення заборгованості в сумі 376 824,32 грн за договорами постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, з яких 358 354,00 грн основного боргу, 13 375,67 грн пені, 1 997,70 грн 3% річних та 3 096,95 грн інфляційних втрат.

Позовну заяву ТОВ "РОЕК" обґрунтовує приєднанням Підприємства до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яким являється ТОВ "РОЕК", шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2019, та відкриттям особового рахунку 470013691 від 01.01.2019, а також фактом споживання/оплати електричної енергії по особовому рахунку 470067533 від 01.01.2019. Разом з тим відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо оплати отриманої електроенергії, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути на свою користь борг та штрафні санкції за вказаними договорами.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі 918/477/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Однак, ухвалою від 21.08.2020 суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного провадження із повідомленням сторін, з мотивів наведених у зазначеній ухвалі. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 03.09.2020.

Ухвалою суду від 03.09.2020, за клопотанням відповідача, розгляд справи відкладено на 22.09.2020.

У судовому засіданні 22.09.2020 судом було оголошено перерву до 06.10.2020, у зв`язку з наданою позивачем інформацією про сплату суми основного боргу відповідачем, про що Підприємство було повідомлене шляхом надіслання ухвали суду від 22.09.2020.

Частинами 1-4 ст. 161 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Приписами ч.ч. 1, 2, 6, 8, 9 ст. 165 ГПК України унормовано, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву додаються, зокрема докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У свою чергу, як вбачається за матеріалів справи, відповідач своїми процесуальними правами не скористався, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подав.

За таких обставин відповідач мав достатньо часу для ефективного представлення своєї справи в суді, а суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

У силу вимог ч.ч. 4, 5 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (ч. 2 ст. 42 ГПК України).

01.10.2020 до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої ТОВ "РОЕК" зазначив, що основна заборгованість, що була предметом спору у даній справі в сумі 358 354,00 грн за договорами погашена відповідачем після відкриття провадження у справі. Разом з тим, позивач просить прийняти заяву про збільшення позовних вимог та донараховує штрафні санкції по день фактичної сплати боргу відповідачем, які просить стягнути в розмірах: 28 210,50 грн пені, 5 487,20 грн 3% річних та 2 860,24 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання.

Відтак, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог з пропуском строку встановленого ГПК України, наслідком чого, з огляду на положення статті 118 ГПК України є залишення такої заяви без розгляду.

02.10.2020 відповідачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів погашення основного боргу в сумі 358 354,00 грн, що виник за договорами.

Разом з тим, 06.10.2020 від відповідача надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, у яких, крім іншого, останній висловив свої заперечення проти нарахованої позивачем пені. Суд зазначає, що заперечення відповідача проти заявленої позивачем до стягнення пені є по своїй суті відзивом на позовну заяву. Однак, оскільки відповідачем подано вказані заперечення з пропуском строку встановленого ГПК України, останній втрачає право на вчинення такої дії (подання відзиву, заперечень), наслідком чого, з огляду на положення статті 118 ГПК України є залишення таких заперечень відповідача без розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Положеннями ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальних послуг на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Регулятором відповідно до пункту 72 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачений Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затвердженні постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Правила), та є додатком № 6 до цих правил.

ТОВ "РОЕК" є постачальником універсальних послуг на території Рівненської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території".

На виконання вимог закону та Правил позивачем розроблено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розміщений на офіційному веб-сайті TOB "РОЕК" за посиланням www.ez.rv.ua.

У зв`язку з реформою у сфері енергетики, на період відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії договірні відносини між споживачами та учасниками ринку електричної енергії (та переходом споживача від постачальника за регульованим тарифом до нового постачальника) були врегульовані п. 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 7 Правил роздрібного ринку, якими встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послугита/або факт споживання електричної енергії.

Пунктом 47 ст.1 ЗУ "Про ринок електричної енергії" передбачено, що непобутовий споживач - фізична особа - підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання.

Відповідно до абзацу 11 пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2019-УПІ (зі змінами від 23.11.2018 №2628-VIII, які набрали чинності з 01.01.2019 р.) тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені ЗУ "Про ринок електричної енергії" для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених статтею 63 Закону України Про ринок електричної енергії.

Відповідно до пункту 3.3.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14,03.2018 р. (далі скорочено ПРРЕЕ), постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що включають, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі, оператора системи розподілу та постачальника послуг комерційного обліку відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.

Відповідно до п. 3.3.2 ПРРЕЕ ціни на універсальні послуги оприлюднюються на офіційному веб-сайті постачальника універсальних послуг та засобах масової інформації.

Статтею 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачає, що у межах території здійснення діяльності одного постачальника універсальних послуг не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг; постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що формуються ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включають, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тарифи на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг; постачальник універсальних послуг оприлюднює ціни на універсальні послуги не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування (ч.3). Якщо конкурс на визначення постачальника універсальних послуг не відбувся, ціна (тариф) на послуги тимчасово призначеного постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики із дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Так, п. 3.1.6. ПРРЕЕ визначає, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії.

Пунктом 1.2.5 та п. 3.1.4 ПРРЕЕ, передбачають що для можливості постачати електричну енергію своїм споживачам, постачальник повинен укласти з оператором системи розподілу публічний Договір постачальника про розподіл електричної енергії.

У зв`язку з реформою у сфері енергетики, на період відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, договірні відносини між споживачами та учасниками ринку електричної енергії (та переходом споживача від постачальника за регульованим тарифом до нового постачальника) були врегульовані п. 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" , п.2. та п.4. Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (скорочено-ПРРЕЕ), які передбачали, що:

- (п. 2.) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови;

- (п.4.) у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НЕСРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Пункт 3.1.7 ПРРЕЕ визначає, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Пунктом 1.2.8. ПРРЕЕ передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Приєднання Підприємства до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який оприлюднений ТОВ "РОЕК" на офіційному веб-сайті, підтверджується фактом підписання відповідачем заяви - приєднання від 01.01.2019 (а.с. 11), відкриттям особового рахунку 470013691 від 01.01.2019, а також фактом споживання електричної енергії по особовому рахунку НОМЕР_1 від 01.01.2019 року (акти приймання-передачі електричної енергії по рахунку №470067533 за грудень 2019 року - квітень 2020 року підписані зі сторони споживача - Підприємства, а.с. 22-26) (далі Договори).

Відповідно до п. 1.1.,1-2. Договорів цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачам постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до пункту 2.1 Договорів за цим договором Постачальник продає електричну енергію, а Споживач оплачує вартість спожитої електричної енергії за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору (пункт 5.1 договору).

Пунктом 13.1 Договорів передбачено, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.

Договір №470013691 підписаний уповноваженими представниками постачальника (позивач) та споживача (відповідач) та скріплений відбитками печаток цих юридичних осіб. Відповідно зобов`язання за Договором №470067533 виникли у відповідача за фактом споживання електричної енергії, що підтверджується матеріалами справи.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію, відповідно до пункту 5.2. договорів, зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Ціна на електричну енергію, відповідно до пункту 5.3. договорів, визначається постачальником у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.

Положеннями пункту 13 розділу 17 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що тариф на послуги постачальника універсальних послуг встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Відповідно до пункту 1 комерційної пропозиції № 1.02/2 - РОЕК (а.с. 9), яка є додатком до договорів та оприлюднена на офіціному веб-сайті ТОВ "РОЕК" www.ez.rv.ua для малих непобутових споживачів, які купують електричну енергію для власного споживання, що не є побутовими споживачами, та електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт., - (далі комерційна пропозиція), постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електричну енергію, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до пункту 5.8 Договорів розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно пункту 5.9 Договорів розрахунки Споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до пункту 5.10 Договорів, оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Пунктом 6.2 Договорів, серед іншого, сторони домовились, що Споживач зобов`язується забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Умовами комерційної пропозиції №1.02/2 - РОЕК, зокрема, п. 4 визначено здійснення Споживачем попередньої оплати рахунків за 3 робочих дні до початку розрахункового період у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період. По остаточному розрахунку - протягом 5-ти робочих днів від для отримання рахунку-фактури, але не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно пункту 4.3 розділу IV ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Функції адміністратора комерційного обліку, згідно п. 10 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі -ОСР).

Тобто, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем проводяться відповідно до переданих ОСР обсягів спожитої електричної енергії.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію, позивачем сформовано:

1) згідно Договору №470013691 від 01.01.2019 року, на підставі даних комерційного обліку (отриманих від ОСР - ПАТ "Рівнеобленерго") за об`єктом Відповідача по ЕІС-коду точки розподілу електричної енергії - 62Z781, 62Z435, 62Z3J, 62Z10Т, 62Z32F, 62Z99S, 62Z46W, 62Z72D, 76853 платіжні документи у паперовій формі, зокрема, за грудень 2019 - квітень 2020, а саме:

- рахунки -фактури за спожиту електричну енергію за грудень 2019 року - квітень 2020 року (а.с. 17-21)

- акти приймання - передачі електричної енергії за грудень 2019 року - квітень 2020 року (а.с. 27-31), які підписані зі сторони постачальника та споживача та скріплені відбитками печаток вказаних юридичних осіб.

Крім того, між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків від 05.05.2020 (а.с. 33).

2) згідно Договору №470067533 від 01.01.2019, на підставі даних комерційного обліку (отриманих від ОСР - ПрАТ "Рівнеобленерго") за об`єктом Відповідача по ЕІС-коду точки розподілу електричної енергії - 62Z934, 62Z532, платіжні документи у паперовій формі, зокрема, за грудень 2019 - квітень 2020, а саме:

- рахунки -фактури за спожиту електричну енергію за грудень 2019 - квітень 2020 (а.с. 12-16);

- актами приймання - передачі електричної енергії за грудень 2019 -квітень 2020 (а.с. 22-26), які підписані зі сторони постачальника та споживача та скріплені відбитками печаток вказаних юридичних осіб.

Також, між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків від 05.05.2020 (а.с. 33).

Пунктом 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Всупереч наведеним вище нормам чинного законодавства та умовам Договорів Підприємством порушено умови договору в частині оплати, внаслідок чого за відповідачем виникла заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію в кількості - 31 211 кВт/год., що становить в грошовому еквіваленті - 83 488,23 грн, по особовому рахунку № НОМЕР_1 та в кількості - 111 558 кВт/год., що становить в грошовому еквіваленті - 274 865,77 грн, по Договору №470013691 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) від 01.01.2019 року, що в цілому становить - 358 354,00 грн.

За таких обставин, позивач обґрунтовано звернувся до суду про стягнення з відповідача боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 358 354,00 грн, оскільки такі вимоги підтверджені матеріалами справи, зокрема описаними вище доказами.

Однак, як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін наданих у судовому засіданні, 08.09.2020 (після відкриття провадження у даній справі) відповідачем, згідно платіжного доручення №12 (на загальну суму 361 964,58 грн) погашену всю суму основного боргу за Договорами в розмірі 358 354,00 грн.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що Підприємство сплатило основну суму боргу у повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №12 від 08.09.2020 та поясненнями сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 358 354,00 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 5 ст. 231 ГПК України передбачено, що ухвалу про закриття провадження у справі може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Разом з тим суд роз`яснює, що даним рішенням суд не вирішує питання повернення судового збору, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як визначено ч.ч. 1, 2, 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадку, установленому п. 5 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Таким чином позивач має право звернутись до Господарського суду Рівненської області із заявою про повернення йому з Державного бюджету України 5 375,31 грн судового збору.

У разі порушення споживачем, відповідно до пункту 5.11 Договору, п. 6 комерційної пропозиції № 1.02/2 - РОЕК, строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені, яка нараховується за кожен день прострочення у розмірі, подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення внесення платежів, постачальником з урахуванням положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" позивачем здійснено нарахування пені за період з 21.01.2020 по 22.05.2020 (день звернення до суду), що складає - 13 375,67 грн. (2 103,11 грн. по Договору № 470067533 +11272,56 грн. по Договору № 470013691), інфляційних втрат у сумі - 3096,95 грн. (386,63 грн. по Договору 470067533 +2710,32 грн. по Договору № 470013691) та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання, що складає 1 997,70 грн. (330,49грн. по Договору № 470067533 +1667,21 грн. по Договору № 470013691).

Відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно до ст.193 ГК України, яка кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 13 375,67 грн, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст.343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок суми пені (а.с. 39-40), господарський суд відзначає його правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ "РОЕК" до Підприємства в цій частині підлягають задоволенню.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат (а.с. 41-44), суд вважає його вірним, у зв`язку із чим вимоги позивача про стягнення 3 % річних у розмірі 1 997,70 грн та 3 096,95 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "РОЕК" про стягнення заборгованості в сумі 376 824,32 грн за договорами постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, з яких 358 354,00 грн основного боргу, 13 375,67 грн пені, 1 997,70 грн 3% річних та 3 096,95 грн інфляційних втрат, підлягають до часткового задоволення, а саме: є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, наявними в матеріалах справи, вимоги в частині стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та відсотків річних у заявленому позивачем розмірі, відтак підлягають задоволенню; а в частині стягнення основного боргу провадження у справі підлягає закриттю.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст.129 ГПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 277,06 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 376 824,32 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради (34500, Рівненська обл., Сарненський район, місто Сарни, вул. Кулікова, будинок 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, ) пеню в сумі 13 375 (тринадцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн 67 коп., три відсотки річних в сумі 1 997 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто сім) грн 70 коп., 3 096 (три тисячі дев`яносто шість) грн 95 коп. інфляційних втрат та судовий збір в сумі 277 (двісті сімдесят сім) грн 06 коп.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 358 354 грн 00 коп. основної заборгованості.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 12.10.2020.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич