ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 жовтня 2020 року Справа № 903/182/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А.С., розглянувши заяву Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації від 30.09.2020 про відстрочення виконання судового рішення від 12.08.2020 по справі № 903/182/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Вознюка Володимира Володимировича

до відповідача: Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації

про стягнення 35047,54 грн.

за участю секретаря судового засідання Хвищук Н.В.

представники сторін:

від заявника(боржника): Бірук В.О., довіреність № 1431/17/2-20 від 02.10.2020;

від стягувача: н/з;

встановив:

12.08.2020 Господарським судом Волинської області позов Фізичної особи-підприємця Вознюка Володимира Володимировича задоволено повністю; постановлено стягнути з Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації на користь фізичної особи-підприємця Вознюка Володимира Володимировича 35047,54 грн., з них: 24354,79 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2017 по січень 2020 та 10692,75 грн. процентів річних за період з 15.12.2017 по 29.02.2020 та 2102 грн. сплаченого позивачем судового збору.

02.09.2020 рішення Господарського суду Волинської області набрало законної сили.

04.09.2020 на виконання рішення Господарським судом Волинської області видано наказ № 903/182/20-1.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.09.2020 відмовлено у задоволенні заяви Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання судового рішення до 12.08.2021 року у справі №903/182/20.

30.09.2020 від Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду до 01.01.2021 у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та відсутністю фінансування з державного бюджету. Заявник вказує, що за ініціативою Волинської обласної державної адміністрації рішенням сесії Волинської обласної ради від 12.03.2020 року № 29/18 затверджено Програму для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2020 рік, якою передбачено погашення заборгованості за програмами 7731810 Здійснення заходів щодо запобігання підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських і лісогосподарських угідь Волинської області (2013 рік) та 7731810 Здійснення протипаводкових заходів (2012 рік). Зазначає, що на даний час вирішується питання фінансування прийнятої обласної Програми, після виділення коштів передбачається добровільне погашення заборгованості.

У судове засідання стягувач не прибув.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 331 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України) заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З урахуванням викладеного, встановленого законодавством десятиденного строку розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду, належного повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду заяви, враховуючи, що неявка представників сторін у судове засідання повідомлених належним чином не перешкоджає її розгляду, суд вважає за можливе розглянути заяву про відстрочення виконання рішення за відсутності стягувача.

Розглянувши заяву Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації від 30.09.2020 про відстрочення виконання судового рішення від 12.08.2020 по справі № 903/182/20, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

За приписами ч.ч.1-5 ст. 331ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При цьому, суд наголошує, що відстрочка за своєю суттю є відкладенням (перенесенням) виконання рішення на новий строк, який визначається судом, та не є підставою для звільнення від його виконання (від відповідальності за його невиконання).

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, проте суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини на власний розсуд і визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих обставин та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд враховує можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як свідчить судова практика до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочення його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Суд звертає увагу на те, що надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, пункт 74).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.

У пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі Кечко проти України зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, суд враховує тривалий час невиконання боржником своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором. На день розгляду заяви рішення Господарського суду Волинської області від 22.11.2016 у справі №903/754/16, рішення від 12.03.2018 у справі №903/25/18 та рішення від 12.08.2020 у справі №903/182/20 за позовами ФОП Вознюка В.В. до Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації не виконані, заборгованість, нараховані інфляційні втрати та 3 % річних не погашена, що не заперечується боржником.

Подання до суду заяви про відстрочку виконання судового рішення 12.08.2020 по справі № 903/182/20 не розцінюється судом як намір боржника реально виконати рішення суду.

Аналізуючи наведені вище норми права суд приходить до висновку, що відсутність бюджетних коштів у боржника, затвердження Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2020 рік та багаторазові звернення з метою виділення коштів не є підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 12.08.2020 по справі № 903/182/20.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви Управління агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про відстрочення виконання судового рішення від 12.08.2020 по справі № 903/182/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2020.

Суддя А. С. Вороняк