ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року Справа № 913/322/20
Провадження №19/913/322/20
Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи
про стягнення 241 782 грн 44 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання Сокрута Н.М.
У засіданні брали участь:
від позивача представник не прибув;
від відповідача представник не прибув
Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення суми пенсії, виплаченої надміру ОСОБА_1 у розмірі 241 782 грн 44 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області з 19.07.2014 перебуває ОСОБА_1 та отримує пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано довідку №65/9-9231 від 15.07.2014, видану Старобільським районним відділом Головного управління МВС України в Луганській області. Перевіркою достовірності документів, виданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 , за результатами якої складено довідку звірення документів для призначення (перерахунку) пенсій від 24.09.2019 №451, встановлено помилку у довідці про заробітну плату №65/9-9231 від 15.07.2014 за період з 01.06.1990 по 31.05.1995, в якій суми нарахованої заробітної плати невірно переведені у гривні, згідно грошової реформи, станом на 01.09.1996, передбаченої Постановою КМУ №762 від 25.08.1996 у співвідношенні 1:100000. У зв`язку із тим, що в довідці №65/9-9231 від 15.07.2014 допущено помилку, склалась сума пенсії виплачена надміру ОСОБА_1 у розмірі 241 782 грн 44 коп.
Ухвалою суду від 22.06.2020 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 20.07.2020.
Ухвалою суду від 20.07.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 17.08.2020.
Відповідач у відзиві на позовну заяву №75/93 від 09.07.2020 зазначив, що позивачем під час призначення пенсії ОСОБА_1 порушено вимоги п.38 Порядку №22-1 від 25.11.2005, а саме неналежним чином проведена попередня правова експертиза документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , а також не була проведена перевірка обґрунтованості її видачі, сума призначеної пенсії не порівнювалася з сумами призначеної пенсії іншим працівникам тієї ж спеціальності. Позивачем до позову не надано детального розрахунку ціни позову, з чого складається надмірна виплата пенсії ОСОБА_1 та за який період. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення юридичної особи - Старобільського районного відділу Головного управління МВС України в Луганській області, що вказує на те, що цивільна правоздатність цієї юридичної особи не припинена.
Ухвалою суду від 17.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 21.09.2020; відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 31.08.2020.
Ухвалою суду від 31.08.2020 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 14.09.2020.
Ухвалою суду від 14.09.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 28.09.2020.
22.09.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла заява №1240-07-8/3594 від 10.09.2020 про розгляд справи, призначеної на 14.09.2020, без участі його представника.
Заява розглянута та відхилена судом оскільки надійшла після судового засідання.
Представники сторін у судове засідання 28.09.2020 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.
На обліку в Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області з 19.07.2014 перебуває ОСОБА_1 та отримує пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано довідку №65/9-9231 від 15.07.2014, видану Старобільським районним відділом Головного управління МВС України в Луганській області.
Перевіркою достовірності документів, виданих для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 , за результатами якої складено довідку звірення документів для призначення (перерахунку) пенсій від 24.09.2019 №451, встановлено помилку у довідці про заробітну плату №65/9-9231 від 15.07.2014 за період з 01.06.1990 по 31.05.1995, в якій суми нарахованої заробітної плати невірно переведені у гривні, згідно грошової реформи, станом на 01.09.1996, передбаченої Постановою КМУ №762 від 25.08.1996 у співвідношенні 1:100000.
У зв`язку із тим, що в довідці №65/9-9231 від 15.07.2014 про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.06.1990 по 31.05.1995 допущено помилку, склалась сума пенсії виплачена надміру ОСОБА_1 у розмірі 241 782 грн 44 коп.
Зазначене стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.
Приписами статей 224, 225 Господарського кодексу України, що кореспондують із ст.22 Цивільного кодексу України, унормовано, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.
Поряд з тим, загальні приписи про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст.1166 Цивільного кодексу України, відповідно до ч. 1, 2 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої вищевказаними нормами законодавства, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки та причинний зв`язок між ними, а також вина.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є важливим елементом доказування наявності реальних збитків та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Водночас, відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.
Так, позивач стверджує, що внаслідок видачі Старобільським районним відділом Головного управління МВС України в Луганській області довідки з недостовірними даними Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області та, надалі, позивач нарахували та виплатили ОСОБА_1 пенсію в надмірному розмірі 241 782 грн 44 коп., що свідчить про наявність як протиправних дій відповідача і суми понесеної позивачем шкоди, так і причинного зв`язку між такими діями та відповідно понесеними збитками.
Згідно приписів ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Поряд з тим, згідно ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Згідно ст.ст.80, 81 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.
Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Згідно пп.7, 17, 38, 39 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок), в редакції, чинній на момент звернення особи із заявою про призначення пенсії, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Пунктом 43 Порядку встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Згідно наведених вище законодавчих приписів слідує, що остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду та саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів наданих заявником на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії та достовірність наведених в них даних.
Водночас, визначений законом порядок як визначення розміру пенсії, так і надання необхідних для цього документів, у тому числі довідки про заробітну плату (дохід) особи, є таким, що доведений до відома всіх учасників спірних правовідносин, у тому числі органів Пенсійного фонду, які не позбавлені можливості бути обізнаними про документи, необхідні для правильного та вірного прийняття рішення про визначення, призначення пенсії.
Тобто, за змістом вищевказаних норм закону надання Старобільським районним відділом Головного управління МВС України в Луганській області довідки про заробітну плату (дохід) особи, у складі заяви про призначення пенсії або окремо, та прийняття позивачем рішення про призначення особі пенсії, розмір якої визначений, у тому числі і на підставі показників розміру заробітної плати, опосередковано діями позивача щодо прийняття та перевірки документів і, надалі, прийняття відповідного рішення, форма якого не обмежено лише обов`язковим та автоматичним призначенням пенсії.
На момент подання ОСОБА_1 заяви про призначення пенсії саме орган, який призначив пенсію, здійснював контрольні функції за дотриманням чинного законодавства при здійсненні її розрахунку і посадові особи вказаного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість поданих документів, необхідних для обчислення пенсії, у тому числі довідки відповідача на відповідність її первинним документам, з витребуванням таких первинних документів.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між видачею відповідачем довідки про заробітну плату (дохід) особи із невірними даними та надмірною виплатою позивачем сум пенсій, оскільки остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення і нарахування пенсії приймається саме органами Пенсійного фонду та саме працівники цих органів мають можливість перевірити такі документи при нарахуванні і призначенні пенсії у відповідному розмірі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №917/1860/17.
Доводи позивача про те, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України зобов`язаний відшкодувати управлінню суму переплати пенсії, яка виникла внаслідок надання Старобільським районним відділом Головного управління МВС України в Луганській області недостовірної довідки про заробітну плату громадянина ОСОБА_1 відхиляються судом, з огляду на наступне.
Нормою ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (№ 1058-IV від 09.07.2003 року) визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
З наведеної норми вбачається, що відповідальність за достовірність наданих страхувальником даних для призначення пенсій, несе саме страхувальник.
Відповідно до ч.1 ст.1, п.1 ч.1 ст.14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхувальників відносяться роботодавці і підприємства, установи, організації незалежно від форми власності які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору та відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування або є платниками відповідно до Закону.
З матеріалів справи вбачається, що страхувальником гр. ОСОБА_1 був Старобільський районний відділ Головного управління МВС України в Луганській області.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» постановлено ліквідувати Старобільський районний відділ Головного управління МВС України в Луганській області.
Відповідно до приписів частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.
Положеннями частини другої статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Крім того, положеннями частини третьої статті 105 Цивільного кодексу України учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.
Відповідно до частини четвертої статті 105 Цивільного кодексу України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Старобільський районний відділ Головного управління МВС України в Луганській області, на час розгляду справи перебуває в стані припинення, проте його не було ліквідовано, що вказує на те, що цивільна правоздатність даної юридичної особи не припинена.
Судом встановлено, що відповідач у справі - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області не є страхувальником громадянина ОСОБА_1 або правонаступником страхувальника.
Отже суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача протиправної поведінки, що мала наслідком переплати пенсійним фондом громадянину ОСОБА_1 пенсії, що в свою чергу виключає вину, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, як елементи правопорушення.
Ураховуючи вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити.
Судовий збір покладається на позивача згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. У задоволенні позову Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення 241782 грн 44 коп. відмовити повністю.
2. Судові витрати покласти на позивача.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 08.10.2020.

Суддя Т.В. Косенко