ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
м. Хмельницький

"29" вересня 2020 р. Справа № 924/613/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури м. Городок в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства освіти і науки України м. Київ
до 1. Державного навчального закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" м. Волочиськ
до 2. Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області
про:
- визнання недійсним Договору підряду №2 від 05.03.2020р., укладеного між Державним навчальним закладом "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка";
- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка" звільнити земельну ділянку площею 195,0га, що розташована за межами населеного пункту на території Дзеленецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, яку товариство займає на підставі Договору підряду №2 від 05.03.2020р.;

За участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився
від відповідача 1: не з`явився
від відповідача 2: не з`явився
від прокуратури: Нікітюк П.Г. прокурор прокуратури Хмельницької області згідно наказу №10-К від 11.09.2020р.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
29.09.2020р. в підготовчому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 240 ГПК України.
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 25.05.2020р. позовну заяву заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури м. Городок в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Міністерства освіти і науки України м. Київ до Державного навчального закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" м. Волочиськ та до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області про визнання недійсним Договору підряду №2 від 05.03.2020р., укладеного між Державним навчальним закладом "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка" та про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка" звільнити земельну ділянку площею 195,0га, що розташована за межами населеного пункту на території Дзеленецької сілської ради Волочиського району Хмельницької області, яку товариство займає на підставі Договору підряду №2 від 05.03.2020р. прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/613/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою зупинено провадження у даній справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.
Ухвалою суду від 19.08.2020р. за клопотанням керівника місцевої прокуратури поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 11год. 30хв. 09.09.2020р.
28.08.2020р. на адресу суду від відповідача 2 надійшла заява (вх.№05-22/7281/20), в якій позовні вимоги визнає у повному об`ємі, а також просить суд здійснювати розгляд справи без участі його представника. Заява про визнання позову підписана директором товариства Ю.П. Бернада (згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).
01.09.2020р. на адресу суду від відповідача 1 надійшла заява (вх.№05-22/7333/20), в якій позовні вимоги також визнає та просить суд здійснювати розгляд справи без участі його представника. Заява про визнання позову підписана директором товариства В.М. Дорох.
09.09.2020р. на адресу суду через службу діловодства від прокурора прокуратури Хмельницької області надійшло клопотання (вх.№05-22/7577/20), в якому просить суд відкласти підготовче засідання на іншу дату, у зв`язку із карантинними заходами в Україні.
Ухвалою суду від 09.09.2020р. відкладено підготовче засідання у даній справі на 12:10год. 29.09.2020р. Явку представників учасників справи визначено на їх розсуд.
Прокурор прокуратури області в підготовчому засіданні 29.09.2020р. позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Представники учасників справи в підготовче засідання 29.09.2020р. не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили.
Як судом вбачається, ухвала суду від 09.09.2020р. учасниками справи отримана, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які знаходяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч.1). До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч.2). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4). Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.5).
Судом встановлено що заяви відповідачів про визнання позову підписані керівниками підприємств.
Зважаючи на наявність повноважень щодо подання заяв про визнання позову, враховуючи, що подані заяви не суперечать інтересам осіб, яких вони представляють, суд вважає необхідним прийняти подані заяви про визнання позову до розгляду.
Згідно ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення прокурора прокуратури області, висловлені в підготовчому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.
Згідно зі Статутом Державного навчального закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей", затвердженого першим заступником Міністра освіти і науки в 2009р., ліцей є професійно-технічним навчальним закладом другого атестаційного рівня, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття професійно-технічної та повної загальної середньої освіти (п. 1.1 Статуту).
Міністерство освіти і науки України здійснює контроль за дотриманням вимог Статуту та приймає відповідні рішення в разі їх порушень (п. 1.9 Статуту).
Управління ліцеєм здійснюється Міністерством освіти і науки України та управлінням освіти і науки Хмельницької обласної державної адміністрації відповідно до їх повноважень, визначених чинним законодавством та іншими нормативно-правовими актами (п. 5.1).
Згідно п.п.6.10 Статуту об`єкти права власності, закріплені Міністерством освіти і науки України за ліцеєм є державною власністю і перебувають у користуванні ліцею. Контроль за ефективністю викорситання і збереження майна здійснює міністерство освіти і науки України.
Відповідно до Наказу Головного управління Держземагенства №22-7103/14-14-СТ від 18.12.2014р., передано в постійне користування Державному навчальному закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" земельну ділянку з кадастровим номером :04:029:0001, площею 201,5891га для дослідних і навчальних цілей, яка розташована за межами населених пунктів Дзеленецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :04:029:0001, площею 201,5891га з цільовим призначенням для дослідних і навчальних цілей надана в постійне користування Державному навчальному закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" (відповідач 1 у даній справі). Власник земельної ділянки - Територіальна громада в особі Наркевицької селищної ради.
05.03.2020р. між Державним навчальним закладом "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" (Виконавець) було укладено Договір підряду №2.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується, за завданням Замовника, виконувати сільськогосподарські роботи власною або залученою у третіх осіб сільськогосподарською технікою з обслуговуючим персоналом на умовах визначених цим Договором, а Замовник зобов`язується приймати та проводити розрахунки за виконані роботи, надавати необхідну допомогу при виконанні робіт.
Згідно з п. 1.3 Договору, місце та площі виконання робіт: земельна ділянка (рілля) на території Дзеленецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, загальною площею 195га, яка знаходиться у постійному користуванні Замовника.
Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунки за цим Договором проводяться після виконання робіт по збиранню врожаю, але не пізніше 31 грудня 2020року, а в разі пролонгації Договору до 31 грудня відповідного року.
Пунктом 3.2 договору визначено, що враховуючи те, що Замовник являється некомерційною організацією, Сторони домовились, що розрахунки за цим договором будуть проводитись наступним чином: - в рахунок оплати за виконані роботи по цьому договору Виконавець одержує увесь зібраний врожай під час виконання робіт за цим договором; - із вартості зібраного врожаю Виконавець відшкодовує Замовнику грошові кошти у фіксованому розмірі, що становить 510000грн. на поточний рахунок Замовника. Вказана плата складається із компенсації витрат Замовника та прибуток останнього.
Згідно з п. 6.2 Договору, строк цього Договору починає свій перебіг з дати його підписання Сторонами та закінчується 31 грудня 2020року. У випадку відсутності заяви про припинення або розірвання даного Договору від будь-якої із сторін до 01.08.2020р., Договір вважається пролонгованим (продовженим) на наступний рік на тих самих умовах.
Договір підписаний директорами сторін та скріплений відтиском печаток.
Листом від 07.04.2020р. (№127), адресованому керівнику Городоцької місцевої прокуратури, директор ліцею повідомив, що у постійному користуванні ліцею знаходиться земельна ділянка загальною площею 195га, та 05.03.2020р. було укладено Договір підряду з ТзОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" на проведення сільськогосподарських робіт. Станом на 07.04.2020р., земельна ділянка обробляється згідно Договору (засіяно соняшником), а також зазначив про те, що ДНЗ "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" не звертався до Міністерства освіти і науки України щодо погодження укладання Договору.
09.04.2020р. Заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури направлено на адресу Міністерства освіти і науки України повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави у суді. У повідомленні зокрема зазначено, що між ДНЗ "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" та ТОВ "СПГ "Агропромтехніка" укладено договір підряду №2 від 05.03.2020р., який по суті є удаваним правочином і підлягає визнанню недійсним. Також у повідомленні містилось прохання повідомити прокуратуру про вжиті заходи щодо повернення спірної земельної ділянки та досудового врегулювання спору.
Враховуючи відсутність реагування Міністерства освіти та науки України щодо вжиття заходів спрямованих на визнання спірного договору недійсним з моменту його укладення, прокурор вважаючи, що спірний договір за правовою природою є прихованим договором оренди землі, суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, звернувся із даним позовом до суду.
Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.
Предметом позову у даній справі є вимога Заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури заявлена в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України до Державного навчального закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" м. Волочиськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області про визнання недійсним Договору підряду №2 від 05.03.2020р., укладеного між Державним навчальним закладом "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка"; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка" звільнити земельну ділянку площею 195,0га, що розташована за межами населеного пункту на території Дзеленецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Вимоги обґрунтовано тим, що цей договір є удаваним правочином, який вчинено відповідачами з метою приховати інший правочин - оренди землі, зміст якого суперечить вимогам чинного законодавства.
Так, за висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, до закінчення перегляду у касаційному порядку судових рішень у якій було зупинено касаційне провадження у справі, яка розглядається, при вирішенні справ за позовами прокурора, який звертається до суду в інтересах держави в особі компетентного органу, необхідно враховувати таке.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Частина 4 четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.
На виконання положень статті 53 ГПК і статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Міністерства освіти та науки України, яке не вжило заходів до оспорювання договору у судовому порядку (тобто навів підставу для представництва інтересів держави); зазначив, що звернення Прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання земельних ділянок відповідного призначення, що здійснюється з порушенням вимог законодавства (тобто навів підстави для звернення з позовом).
Міністерством освіти та науки України не надано відповідь прокурору на його звернення, свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловлено, про наміри самостійно звернутися з позовом не заявлено, водночас не спростовано й тверджень прокурора щодо виявлених порушень законодавства. З огляду на що такі дії були оцінені Прокурором як бездіяльність.
За таких обставин суд доходить висновку щодо дотримання Прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Міністерства освіти та науки України.
Відповідно до положень статті 16 ЦК визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК.
Так, відповідно до частини 1 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Зазначена норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 207 ГК, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.
Відповідно до статті 235 ЦК удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За таким правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають з його змісту.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або, за згодою замовника, - достроково.
При цьому суд зазначає, що зміст оспорюваного договору та його правова природа не залежать від його назви. Оскільки воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які ним передбачені, вирішенню підлягають питання правової природи оспорюваного правочину та характер спірних правовідносин сторін.
Проаналізувавши умови оспорюваного договору, суд приходить до висновку, що в оспорюваному договорі підряду не встановлено моменту переходу (приймання-передачі) вирощеної на земельній ділянці замовника товарної сільськогосподарської продукції, а п.3.2 договору сторони погодили, що розрахунки за цим договором будуть проводитись наступним чином: - в рахунок оплати за виконані роботи по цьому договору Виконавець одержує увесь зібраний врожай під час виконання робіт за цим договором; - із вартості зібраного врожаю Виконавець відшкодовує Замовнику грошові кошти у фіксованому розмірі, що становить 510000грн. на поточний рахунок Замовника. Вказана плата складається із компенсації витрат Замовника та прибуток останнього.
Отже, у п.3.2 сторони обумовили фактично сплату плати за користування земельною ділянкою, що є ознакою орендних правовідносин, а умови договору в своїй сукупності суперечать меті договору підряду (виготовлення, обробка, переробка, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові), оскільки не передбачають передачі вирощеної на земельній ділянці замовника товарної сільськогосподарської продукції від підрядника замовнику.
Дослідивши зміст договору підряду, суд приходить до висновку, що спірний правочин є удаваним, тобто таким, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.
Метою укладання договору №2 від 05.03.2020р. та його основною ознакою є користування земельною ділянкою зі сплатою орендної плати, а не отримання результату робіт.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Таким чином, на відміну від договору підряду, договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей землі. При цьому правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).
Зі змісту глави 15 Земельного кодексу України, земельні ділянки можуть бути надані у користування або на праві оренди, або на праві постійного користування.
Згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, в тому числі заклади освіти незалежно від форми власності.
Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
За своєю юридичною природою та правовою сутністю спірний договір є договором оренди землі (строкове платне користування земельною ділянкою).
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 1 Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
За приписами ст. 4 Закону, орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.
Стаття 124 Земельного кодексу України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, земельна ділянка надана ліцею на праві постійного користування.
Виходячи зі змісту приписів ст. 92 Земельного кодексу України, ліцей наділений правом володіння та користування земельною ділянкою, однак не має права розпоряджатися земельною ділянкою, в тому числі, передавати останню в оренду (строкове платне тимчасове користування).
У відповідності до ст. 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо.
Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.
Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.
Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.
З укладеного договору не вбачається, що земельна ділянка надана відповідачу у користування з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу.
Державний навчальний заклад "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" відповідно до Статуту підпорядковується Міністерству освіти і науки України.
За приписами ч.7 ст. 8 Закону України "Про професійно-технічну освіту" до повноважень міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, відноситься розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.
Розпорядження державним майном - земельними ділянками, що надані Державному навчальному закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" на праві постійного користування, відповідно до ч.7 ст. 8 Закону України "Про професійно-технічну освіту" відноситься до компетенції Міністерства освіти і науки України, як органу виконавчої влади якому підпорядкований начальний заклад.
Судом встановлено, що спірний договір укладено з порушенням земельного законодавства, оскільки ліцей, в даному випадку, не наділений повноваженнями розпоряджатися земельною ділянкою, зокрема, передавати останню в платне користування (в оренду).
Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (ст. 15 Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону, при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.
Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності проводиться нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Судом встановлено, що в порушення вказаних норм, нормативно - грошова оцінка земельної ділянки не визначена, строк дії договору є меншим законодавчо встановленого.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що сторонами в момент вчинення правочину не додержано вимог, які встановлені частинами першою - другою, п`ятою статті 203 цього Кодексу, що є підставою недійсності правочину.
З урахуванням наведеного, правова оцінка договору від 05.03.2020р., здійснена господарським судом, свідчить про його недійсність як удаваного правочину, направленого на приховування фактично вчиненого сторонами договору оренди землі, з огляду на що, позовні вимоги щодо визнання оспорюваного правочину недійсним підлягають задоволенню, відповідно укладений між відповідачами договір від 05.03.2020р. підлягає визнанню недійсним.
З огляду на визнання недійсним договору від 05.03.2020р., на підставі якого земельна ділянка використовувалась ТзОВ сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області, суд вважає, що позовні вимоги прокурора в частині зобов`язання відповідача 2 звільнити спірну земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" судовий збір в сумі 2102грн. (50 відсотків судового збору), сплаченого платіжним дорученням № 782 від 23.04.2020 підлягає поверненню Хмельницькій обласній прокуратурі з Державного бюджету.
Відповідно до 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову відшкодування судових витрат у розмірі 2102грн. 00коп. покладаються на відповідачів у рівних частинах.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 129, 191, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.

Визнати недійсним та припинити на майбутнє договір підряду №2 від 05.03.2020р., укладений між Державним навчальним закладом "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка".

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" Агропромтехніка" звільнити земельну ділянку площею 195,0га, що розташована за межами населеного пункту на території Дзеленецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, яку товариство займає на підставі Договору підряду №2 від 05.03.2020р.

Повернути Хмельницькій обласній прокуратурі (м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, , р/р UA 0002814, в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) з Державного бюджету України 2102грн. 00коп. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення №782 від 23.04.2020р., про що видати відповідну ухвалу.

Стягнути з Державного навчального закладу "Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей" (м. Волочиськ, вул. Запорізька, 9 Хмельницької області, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, , р/р UA 0002814, в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) 1051грн. 00коп. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 копійок) витрат по оплаті судового збору.
Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" (с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, , р/р UA 0002814, в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) 1051грн. 00коп. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 копійок) витрат по оплаті судового збору.
Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09.10.2020р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 6 примірників:
1 - до справи;
2 - Городоцька місцева прокуратура (32000, м. Городок, вул. Грушевського, 80);
3- прокуратура Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3);
4 - позивачу Міністерство освіти і науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10);
5 - відповідачу Державний навчальний заклад "Волочиський проислово-аграрний професійний ліцей" (31200, м. Волочиськ, вул. Запорізька, 9);
6-відповідачу 2 ТзОВ "Сільськогосподарське підприємство "Агропромтехніка" (31362, с. Розсоша Хмельницького району Хмельницької області);
Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.