УХВАЛА

м. Київ

12.10.2020Справа № 910/14443/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О. розглянувши

заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» про забезпечення позову у справі № 910/14443/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» (вул. Предславинська, буд. 34Б, м. Київ, 03150) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна» (вул. Спаська, буд. 30А, м. Київ, 04070), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гавловська Ірина Олексіївна (вул. Почайнинська, буд. 16, оф. 3, м. Київ, 04070) про скасування акту протесту простого векселя в неплатежі,

В С Т А Н О В И В:

23.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О. вказана позовна заява передана судді 05.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.10.2020.

09.10.2020 до суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, матеріали справи, доходить наведеного нижче висновку.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 23.07.2020 на векселі серії АА 2474944 від 18.09.2019 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна» 19186131,93 грн, зареєстрованого в реєстрі за № 2466.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що на підставі оскаржуваного акту протесту векселя в неплатежі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 23.07.2020 вчинено виконавчий напис на векселі № 2474944 від 18.09.2019 про стягнення з позивача на користь відповідача 19186131,93 грн, зареєстрований в реєстрі за № 2466. Приватний виконавець наразі оголошує процедуру примусової реалізації рухомого майна позивача, хоча строк виконання зобов`язань за векселем не настав, вимоги відповідача не є безспірними та не підтверджені рішенням суду. Вважає, що існує реальна ймовірність реалізації арештованого рухомого майна позивача (автомобілі) ще до проведення підготовчого засідання у справі та до розгляду по суті позову про скасування акту протесту векселя в неплатежі, на підставі якого вчинено виконавчий напис.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

За змістом пункту 2 частини першої статті 137 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 17.09.2020у справі № 910/72/20.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 № 16, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

Із заявлених позовних вимог у справі № 910/14443/20 вбачається, що позивач просить суд скасувати акт протесту простого векселя серії АА 2474944 від 18.09.2019 в неплатежі, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавловською І.О. 02.07.2020 та зареєстрований в реєстрі за № 523. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 глави 17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 протест векселя - це нотаріальна дія, яка офіційно засвідчує факт повної неоплати за векселем.

Таким чином, предмет позову у справі № 910/14443/20 складає вимога позивача про скасування саме акту протесту простого векселя від 18.09.2020, як нотаріальної дії по факту неоплати за векселем. В той же час заява про забезпечення позову стосується зупинення стягнення за виконавчим написом від 23.07.2020, зареєстрованого за № 2466, при цьому нотаріальна дія щодо вчинення виконавчого напису не являється предметом заявлених позовних вимог у зв`язку з чим обраний позивачем захід забезпечення позову фактично не взаємопов`язаний із заявленим предметом позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог та відмову у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» про забезпечення позову у справі № 910/14443/20.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» про забезпечення позову у справі № 910/14443/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 12.10.2020.

Суддя В.О.Демидов