ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" вересня 2020 р. Cправа № 902/386/20

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.

у відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада - МК" (вул. Айвазовського, буд.28, м. Вінниця, 21022)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Агроплодекспорт" (вул. Айвазовського, буд.9Б, кімната 202, м. Вінниця, 21022)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольга Олександрівна ( АДРЕСА_1 )

про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада - МК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Агроплодекспорт" про визнання недійсним договору купівлі-продажу будівель та споруд від 26.07.2016.

Ухвалою суду від 07.05.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/386/20 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.06.2020. Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольгу Олександрівну в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Під час підготовчого провадження у справі, строк якого протокольною ухвалою від 09.06.2020 продовжено на 30 днів з власної ініціативи суду на підставі ч.3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, учасники процесу скористалися правом на подання заяв по суті справи, зокрема, відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.30-47, том 1) та третьою особою - пояснення щодо позову (а.с. 48-54, том 1).

Правом на подання відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив учасники справи не скористалися.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 03.09.2020.

Разом з тим 03.09.2020 судове засідання у даній справі не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Тварковського А.А. на лікарняному, за закінченням якого ухвалою суду від 11.09.2020 підготовче засідання призначено на 29.09.2020, про що учасників справи повідомлено в порядку визначеному ст.ст. 120, 121 Господарського процесуального кодексу України.

На визначену дату та час у судове засідання представники сторін не з`явилися. Останні про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином ухвалою суду, яка направлена сторонам рекомендованою поштовою кореспонденцією та на адресу електронної пошти третьої особи. При цьому у матеріалах справи наявне рекомендоване поштове повідомлення про вручення відповідної ухвали суду позивачу, а за приписами п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу ухвала вважається врученою третій особі у робочий день, наступний за днем його відправлення на офіційну електронну адресу, тобто 15.09.2020.

За результатами відстеження поштового пересилання на офіційному сайті АТ "Укрпошта" встановлено, що адресована відповідачу ухвала суду не вручена під час доставки із зазначенням "інші причини".

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, свідчить про суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Разом з тим про судове провадження у справі відповідачу було достеменно відомо, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також поданим відзивом на позовну заяву.

Відтак у суду є всі підстави вважати, що ним вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, однак останній правом участі у судовому засіданні свого представника не скористався.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 26.07.2016 між ТОВ "Тріада - МК" та ТОВ "Компанія Агроплодекспорт" було укладено, нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Подолян Ольгою Олександрівною і здійснено державну реєстрацію у Державному реєстрі правочинів за №3767 договір купівлі - продажу будівель та споруд (далі - оскаржуваний договір), згідно з яким позивач продав, а відповідач купив будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Вінницька обл., м.Вінниця, вул. Айвазовського, 28, загальною площею 1631,8 кв.м.

Як вказує позивач, оскаржуваний договір купівлі-продажу не містить в собі прописаної процедури здійснення оплати за будівлі та споруди, оскільки в п. 3.3.1 договору до обов`язку покупця належить оплата за вказані об`єкти ціну, встановлену оскаржуваним договором, проте в п. 2.1. зазначено, що гроші були передані покупцем до моменту підписання та нотаріального посвідчення оскаржуваного договору. При цьому наявність розбіжностей в умовах оплати за вказані об`єкти відповідно до оскаржуваного договору купівлі-продажу будівель споруд не відповідає внутрішній волі позивача, що може бути підставою для визнання договору недійсним.

Позивачем виконано зобов`язання відповідно до умов договору купівлі-продажу будівлі та споруд від 26.07.2016 року та передано зазначені будівлі та споруди відповідачу у визначені строки. Відповідач, в свою чергу, не виконав свої зобов`язання відповідно до умов договору та не оплатив за вказані об`єкти ціну відповідно до умов договору, ні до моменту укладання оскаржуваного договору, ні після виконання зобов`язань продавцем.

Таким чином, відповідач незаконно заволодів майном, вказаним у договорі.

Невиконання відповідачем в повному обсязі умов договору купівлі-продажу нерухомого майна у встановлений договором строк та несплата грошових коштів за придбання будівель та споруд по своїй правовій природі носить характер істотного порушення умов договору, що спричинило значну шкоду другій стороні та виражається у неотриманні відповідних грошових коштів у розмірі 2 385 096,00 грн, що, на думку позивача, в сукупності є підставою для визнання договору недійсним, та настання відповідних наслідків.

У відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Агроплодекспорт" вказує , що зі змісту преамбули спірного договору слідує, що позивач при його укладенні діяв розуміючи значення своїх дій та керуючи ними, не помиляючись щодо обставин, обумовлених нижче. При цьому у пункті 2.2. Договору зазначено, що сторони підтверджують факт повного розрахунку за проданий об`єкт та відсутність матеріальних претензій підписанням цього договору, тому вказана позивачем обставина про наявність розбіжностей в умовах оплати за спірним договором, що не відповідає внутрішній волі позивача, не доведено останнім, відтак не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Разом з тим, враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу укладений 26.07.2016 та всі обставини договору були відомі позивачу в момент його укладення, отже, перебіг позовної давності закінчився через три роки, а саме 27.06.2019. Тому відповідачем у відзиві на позовну заяву викладено заяву про застосування позовної давності, відтак, з підстав пропуску строку позовної давності відповідач просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріада - МК" в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа у поданому поясненні щодо позову зазначила, що на момент посвідчення спірного договору заборон відчуження щодо предмету договору не вбачалося, документи, необхідні для його посвідчення були надані, сторони договору зазначили, що факт розрахунку між ними відбувся, про що зазначено у тексті договору купівлі-продажу від 26.07.2016.

Окрім того, нотаріус акцентує увагу, що посвідчуваний договір за свою правовою природою є договором купівлі-продажу, а не договором купівлі-продажу з розстроченням платежу.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

26.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріада - МК" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Агроплодекспорт" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу будівель та споруд, (Договір) відповідно до п.1.1. якого Продавець продав, а Покупець купив будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вул. Айвазовського, будинок двадцять вісім (№28), загальною площею 1631,8 кв.м. До складу об`єкту продажу входить: "Г" прийомо - розгрузочне відділення з прибудовами, площа 1081,4 м2, "Ж" прийомо - холодильне відділення, площа 369,8 м2, "І" обжигове відділення. Площа 180,6 м2, "У" заглибленний склад (бомбосховище), №10,11 склад готової продукції (силос), №12 труба цегляна димова.

У преамбулі Договору вказано, що сторони діючи вільно, цілеспрямовано, свідомо і добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу як фізичного так і психічного, не порушуючи прав третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків обумовлених нижче, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та керуючи ними, не помиляючись щодо обставин обумовлених нижче, діючи без впливу обману, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений договір (зокрема, з вимогами щодо недійсності правочину).

Продаж будівель та споруд за домовленістю сторін вчиняється за ціною 2 385 096 грн (два мільйони триста вісімдесят п`ять тисяч дев`яносто шість) гривень, з урахуванням ПДВ у сумі 397 516 грн, які були передані Покупцем Продавцеві до моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за проданий об`єкт та відсутність матеріальних претензій підписанням цього договору (пункти 2.1., 2.2. Договору).

Укладений Договір посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Подолян О.О. 26.07.2016 за реєстровим №3767.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Одним із способів захисту порушеного права згідно з ч.2 ст.16, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено перелік умов дійсності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17).

Згідно із роз`ясненнями, наведеними в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Аналогічної позиції притримується Верховний суд, про що, зокрема, викладено у постановах від 08.10.2019 у справі №910/2153/19, від 04.09.2019 у справі №910/13297/18, від 08.08. 2019 у справі № 910/13317/18.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Зокрема, позивач вказує на наявність розбіжностей в умовах оплати за відповідні об`єкти (предмет Договору), посилаючись на п. 2.1. та п. 3.3.1. Договору, що не відповідає внутрішній волі позивача та може бути підставою для визнання Договору недійсним.

Як підтверджується наявними у матеріалах справи та досліджуваними судом доказами, на момент вчинення спірного правочину - Договору купівлі-продажу від 26.07.2016 дефектів волі зі сторони позивача не зафіксовано, спірний договір підписано сторонами без будь-яких зауважень. Будь-яких розбіжностей в умовах оплати щодо придбаного майна Договір не містить.

Так, за змістом п. 2.1. Договору продаж будівель та споруд за домовленістю сторін вчиняється за ціною 2 385 096 грн, які були передані Покупцем Продавцеві до моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору.

Пунктом 3.3.1. Договору обумовлено обов`язок Покупця сплатити за вказані об`єкти ціну, встановлену цим Договором.

Отже, вказані пункти Договору кореспондуються між собою, а не вказують на розбіжність в умовах оплати. При цьому відповідно до п.2.2. Договору сторони підтверджують факт повного розрахунку за проданий об`єкт та відсутність матеріальних претензій підписанням цього договору.

Тким чином, позивачем не доведено, що оскаржуваний правочин не відповідає вимогам встановленим ст. 203 ЦК України, іншим вимогам закону (зокрема, наявності дефектів (незаконності) змісту, недотримання форми чи дефектів суб`єктного складу) або порушує законні права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада - МК".

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності, викладеної у відзиві на позовну заяву, то за змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 09.11.2016 р. № 6-1457цс16 та від 09.11.2016 р. № 6-2170цс16.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску (постанова Касаційного господарського суду Верховним Судом від 26.03.2018 р. у справі № 922/273/17).

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в позові з підстав його необґрунтованості у зв`язку із відсутністю порушених прав, тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 09 жовтня 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Айвазовського, буд.28, м. Вінниця, 21022;

3 - відповідачу - вул. Айвазовського, буд.9Б, кімната 202, м. Вінниця, 21022;

4 - третій особі - АДРЕСА_1.