ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Справа № 915/1061/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Матвєєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18; адреса для листування: Миколаївська філія ПАТ «Укртелеком» 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 27/3; ідентифікаційний код 21560766)

до відповідача: Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради (55213, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Грушевського, 3; ідентифікаційний код 03194559)

про: стягнення 83517,95 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Татаренко Н.С., за довіреністю,

від відповідача: не з`явився,

Суть спору:

06.08.2020 Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 48С000/14-160 від 05.08.2020 (з додатками), в якій просить суд:

- задовольнити позовні вимоги та стягнути з Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» борг у загальній сумі 83517,95 грн, а також судовий збір у сумі 2102,00 грн;

- розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг; листування учасників справи, актів звіряння розрахунків; застосування норм ст. 63 Закону України «Про телекомунікацію», статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», п. 20-4 ст. 91 Бюджетного кодексу України, ст.ст. 174, 175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, положень Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та мотивовані тим, що позивач є оператором телекомунікацій та відповідно до вимог чинного законодавства, надає телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати. Зазначені пільги встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», Законом України «Про жертви нацистських переслідувань», Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус», Закон України «Про охорону дитинства». Відповідно до приписів п. 20-4 ст. 91 Бюджетного кодексу України саме до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку.

У період з січня 2020 року по червень 2020 року (включно) позивач надав телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення на загальну суму 83517,95 грн, а відповідач жодної сплати за цей період не зробив, відповідно заборгованість складає 83517,95 грн, яка підлягає відшкодуванню відповідно до законодавства.

Ухвалою суду від 10.08.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1061/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд справи по суті призначено на 15 вересня 2020 року о 10:45; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

31.08.2020 до суду від відповідача надійшли пояснення № 5088/4.2-01 від 28.08.2020 за текстом яких заявник повідомив суд, що Миколаївським окружним адміністративним судом 27.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 400/1974/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Первомайської міської ради про визнання протиправним і скасування Рішення Первомайської міської ради від 20.12.2019 № 15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2015 № 3 «Про затвердження міських програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися у 2016-2020 роках», відповідно до якого фінансувалися витрати Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» за надання пільг окремим категоріям громадян на телекомунікаційні послуги. З урахуванням наведеного Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради зазначає, що від прийнятого рішення суттєво залежить хід розгляду справи № 915/1061/20, та просить суд зупинити провадження у справі до прийняття рішення Миколаївським окружним адміністративним судом.

14.09.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання № 5463/4.2-01 від 10.09.2020, у якому управління просить суд відкласти розгляд справи № 915/1061/20, судове засідання у якій призначене на 15.09.2020, у зв`язку із відпусткою представника відповідача з 05.09.2020 по 19.09.2020, а також у зв`язку з участю представника в інших судових справах з 21.09.2020 по 25.09.2020.

За результатами судового засідання, проведеного 15.09.2020 за участю представника позивача, розгляд справи було відкладено на 08 жовтня 2020 року о 10:00. При цьому, судом надано позивачу 5-денний строк від дня проведення даного судового засідання для подання письмових пояснень щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

21.09.2020 до суду від позивача надійшла така кореспонденція:

- клопотання № 481000/14-208 від 21.09.2020 про залучення доказів до матеріалів справи, зокрема, листування позивача з Департаментом соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації;

- відповідь № 481000/14-207 від 21.09.2020 на пояснення відповідача щодо призупинення розгляду справи, в якому позивач просить суд відхилити вказане клопотання відповідача.

Станом на момент проведення судового засідання інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Так, ухвалою суду від 31.08.2020 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву. Копія вказаної ухвали була отримана відповідачем 13.08.2020, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 447.

Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву тривав до 28.08.2020 включно.

Разом з тим, ні протягом встановленого судом процесуального строку, ні станом на дату розгляду справи по суті, відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

08.10.2020 в судове засідання з`явився лише представник позивача, якого суд заслухав. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить відммітка про отримання відповідачем 18.09.2020 копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.09.2020 у справі № 915/1061/20 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 558.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши в судовому засіданні 08.10.2020 клопотання відповідача, викладене в поясненнях № 5088/4.2-01 від 28.08.2020, про зупинення розгляду справи до прийняття Миколаївським окружним адміністративним судом рішення у справі № 400/1974/20, суд зазначає таке.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідачем зазначено, що від прийнятого судом рішення у справі № 400/1974/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Первомайської міської ради про визнання протиправним і скасування Рішення Первомайської міської ради від 20.12.2019 № 15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2015 № 3 «Про затвердження міських програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися у 2016-2020 роках» суттєво залежить хід розгляду справи № 915/1061/20.

Позивач проти задоволення вказаного клопотання заперечував, зазначаючи, зокрема, що в своєму позові позивач не посилається на рішення Первомайської міської ради від 17.12.2015 № 3, а саме по собі скасування цього рішення не впливає на зобов`язання відповідача щодо сплати заборгованості. Скасування цього рішення, на переконання позивача, впливає лише на метод стягнення грошових коштів.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи вказані процесуальні норми та обставини справи у сукупності, суд зазначає, що у даному випадку відсутня об`єктивна неможливість розгляду господарської справи № 915/1061/20 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 400/1974/20, оскільки зібрані в межах даної господарської справи докази дійсно дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду. До того ж, як правильно зазначено позивачем у відповіді № 481000/14-207 від 21.09.2020 на пояснення відповідача щодо призупинення розгляду справи, позивач не посилається на рішення Первомайської міської ради від 17.12.2015 № 3 в обґрунтування своїх вимог.

З урахуванням наведеного, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.

Після наведеного, в судовому засіданні, позивач доповів суду предмет та підстави позовних вимог.

При цьому, враховуючи відсутність відзиву по суті позову, згідно ст. 165 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 08.10.2020 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача до відповідача щодо відшкодування вартості наданих телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем порядку здійснення відшкодування витрат, понесених позивачем на надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян.

Позивач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- копії листів позивача у формі звітів до відповідача за січень 2020 - червень 2020;

- копії розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг (форма № 2-пільга) за січень 2020 - червень 2020;

- копії актів звіряння розрахунків (форма № 3-пільга);

- копії листів відповідача від 26.02.2020, 04.06.2020.

Відповідач, як було зазначено вище, відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012, інших законодавчих актів України.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям абонентів відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст. 13, п. 18 ч. 1 ст. 14, п. 20 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; п. 18 ст. 6-1, п. 10 ст. 6-2, п. 17 ст. 6-3, п. 19 ст. 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; п. 11 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; п. 7 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні»; п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»; ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; та п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства».

Положеннями вказаних нормативно-правових актів, зокрема, встановлено право фізичних осіб, які мають визначений законами соціальний статус на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов`язок провайдера, оператора телекомунікацій надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.

Матеріали справи свідчать, що у період з січня по червень 2020 року включно Миколаївською філією ПАТ «Укртелеком» було надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям абонентів на загальну суму 83517,95 грн.

Позивач щомісячно надсилав відповідачу супровідними листами у формі звітів (а.с. 11-16) розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг (форма № 2-пільга) за січень 2020 - червень 2020 (а.с. 17-75) та акти звіряння розрахунків (форма № 3-пільга) на 01.02.2020, 01.03.2020, 01.04.2020, 01.05.2020, 01.06.2020, 01.07.2020 (а.с. 76-81).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач листом № 2142/04.2-06 від 26.02.2020 повідомив позивача, що рішенням Первомайської міської ради від 20.12.2019 № 15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2015 № 3 «Про затвердження міських програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися у 2016-2020 роках» було виключено додаток 11 до рішення міської ради від 17.12.2015 № 3, та зазначено, що вказане рішення позивач може оскаржити в судовому порядку.

Також листом № 3198/4.1-02 від 04.06.2020 відповідач повідомив позивача про те, що Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради в 2020 році не є розпорядником коштів місцевого бюджету, а також не є отримувачем коштів державного бюджету з питання відшкодування збитків за надані телекомунікаційні послуги. За таких обставин в управління соціального захисту населення жодного зобов`язання щодо прийняття та звіряння розрахунків форми « 2пільга» не існує.

За таких обставин позивач стверджує, що оскільки відповідачем не відшкодовано витрати, пов`язані з наданням послуг зв`язку пільговій категорії громадян за період з січня по червень 2020 року включно на загальну суму 83517,95 грн, то у зв`язку з цим позивач був змушений звернутись до суду із відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

За змістом ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Зазначеними Законом та Правилами не передбачено обмежень щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Вказані вище положення законодавства закріплюють реалізацію державних соціальних гарантій певним категоріям громадян. Обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість наданих послуг суб`єкту господарювання, який їх надає, відповідає визначеному законодавчо обов`язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають установлені пільги з їх оплати.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

За змістом п. 20-4 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Отже, вищевказаною нормою визначено, що до видатків місцевих бюджетів належать видатки на пільги з послуг зв`язку громадянам, на яких поширюються такі пільги відповідно до законів України.

З огляду на викладене вище між сторонами виникли правовідносини з надання послуг зв`язку окремим категоріям населення на пільговій основі, у яких відповідач як розпорядник відповідних коштів зобов`язаний здійснювати розрахунки з організаціями, що надають послуги особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

При цьому чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

За змістом ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права й обов`язки. Цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права й обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Позивач у даній справі є суб`єктом господарювання, який надає телекомунікаційні послуги споживачам, метою діяльності позивача як учасника господарських відносин є досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку відповідно до ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З огляду на вказані норми законодавства у Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» виникло цивільне право на відшкодування фактичних витрат, що виникли у зв`язку з наданням послуг зв`язку особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а в Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради як органу, через який діє держава у цивільних відносинах, - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги, оскільки: по-перше, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (ч. 1 ст. 167 ЦК України); по-друге, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст.170 ЦК України).

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 906/621/17.

Отже, відповідач зобов`язаний здійснити розрахунки з позивачем щодо послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, у період з січня по червень 2020 року включно в сумі 83517,95 грн, при цьому, що відсутність бюджетних призначень на відповідні видатки в 2020 році не є підставою для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання.

Право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих ним своїм абонентам пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту, незалежно від того чи передбачено законом про державний бюджет на поточний рік відповідні видатки, оскільки фінансові зобов`язання держави виникли не з наведеного вище Закону, а з законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним законодавчо особам, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення такої компенсації.

До того ж, посилання відповідача у листі № 3198/4.1-02 від 04.06.2020 на те, що управління не є отримувачем коштів державного бюджету з питання відшкодування збитків за надані телекомунікаційні послуги, не взято судом до уваги, оскільки приписами ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Так, Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику цього суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00), Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 рішення Суду). У п.26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 та у справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (п.п.48 та 40 рішень відповідно).

Наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справах №911/4249/16, №906/621/17, постановах Верховного Суду від 07.05.2018 у справі №920/724/17, від 05.06.2018 у справі 915/827/17 та постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №905/2358/16.

Судом також враховано правовому позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 22.05.2018 у справі 927/465/17, відповідно до якої управління соціального захисту населення зобов`язане здійснити розрахунок з позивачем за надані особам, які згідно із чинним законодавством мають право на соціальні пільги, телекомунікаційні послуги, незважаючи на те, що Законом України про Державний бюджет на відповідний рік не були передбачені кошти на ці видатки, адже певне право виникає в особи, а в держави - відповідне цьому праву фінансове зобов`язання, причому не у зв`язку зі згаданим Законом та похідними від нього актами (бюджетний розпис, кошторис тощо), а з нормативно-правового акту, що регулює відносини між особою та державою у певній сфері суспільних відносин.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для позбавлення позивача права на відшкодування понесених ним витрат.

Доказів відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних з наданням послуг зв`язку пільговій категорії громадян за період з січня по червень 2020 року включно в розмірі 83517,95 грн, станом на час прийняття рішення судом, відповідачем не надано, розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум не спростовано.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У даній господарській справі суд установив, що Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» належними, допустимими і достовірними доказами доведено, а Управлінням соціального захисту населення Первомайської міської ради не спростовано порушення відповідачем покладених на нього чинним законодавством України зобов`язань, у зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір за подання позову в сумі 2102,00 грн підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради (55213, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Грушевського, 3; ідентифікаційний код 03194559) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18; ідентифікаційний код 21560766) борг у загальній сумі 83517,95 грн, а також 2102,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18; ідентифікаційний код 21560766);

Відповідач: Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради (55213, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Грушевського, 3; ідентифікаційний код 03194559).

Повне рішення складено та підписано судом 13.10.2020.

Суддя О.Г. Смородінова