ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"09" жовтня 2020 р. Cправа № 902/550/20
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Стафійчук І.С.
Представники сторін не з`явилися.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву представника позивача від 25.09.2020 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі:
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання недійсним рішення загальних зборів
Рішенням суду від 22.09.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням заяви про зміну предмета позову задоволено повністю.

В позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 4204,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник позивача зазначила, що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Після прийняття судового рішення, 29.09.2020 року, у строк визначений п. 8 ст. 129 ГПК України, від позивача надійшла заява про вирішення питання понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16600,00 грн.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року розгляд вказаної заяви призначено на 09.10.2020 року на 12:00 год.

Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

У зв`язку із скороченими термінами прийняття додаткового рішення, зокрема розгляду питання про стягнення судових витрат, окрім направлення сторонам ухвали суду від 01.10.2020 року, представників також повідомлено телефонограмами, що містяться у матеріалах справи, однак у визначений час представники сторін до суду не з`явилися.

Разом з тим, 08.10.2020 до суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника.

09.10.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача, в якому останній проти задоволення заяви про понесені позивачем витрати на правничу допомогу заперечує, в зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюється законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1, ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом, або призначеного судом строку.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи, а також те, що строк, визначений ч.3 ст. 244 ГПК України є присічним, суд дійшов висновку, що неявка представників сторін розгляду заяви не перешкоджає.

Так, розглянувши матеріали справи, заяву представника позивача про понесенні судові витрати на правничу допомогу та клопотання представника відповідача про відмову у задоволенні заяви позивача про понесенні витрати на правничу допомогу суд зазначає наступне наступне.

Як зазначалось вище, в позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 4204,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник позивача в судовому засіданні до звкінчення судових дебатів, зазначила, що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням суду від 22.09.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням заяви про зміну предмета позову задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 4204,00 грн.

Після прийняття судового рішення, 29.09.2020 року, у строк визначений п. 8 ст. 129 ГПК України, від позивача надійшла заява про вирішення питання понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16600,00 грн. з доказами направлення даної заяви сторонам у справі.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн та зазначено, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду в порядку передбаченому ГПК України, про що також було зроблено заяву представником позивача, в судовому засіданні, до закінчення судових дебатів.

У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, 29.09.2020 року від представника позивача надійшла заява про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11" 16600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено копію договору про надання правової допомоги №17-01/2020 від 27.01.2020; копію додаткової угоди №1 від 26.02.2020 до договору про надання правової допомоги №17-01/2020 від 27.01.2020; копію акту №1 від 22.09.2020 про надання правової допомоги, з детальним описом робіт наданим адвокатським об`єднанням "ДІКСІ ЛЕКС" на загальну суму 16600,00 грн; копію рахунку на оплату №1 від 22.09.2020 на суму 16600,00 грн; копію квитанції про оплату 16600,00 грн №0.0..1 від 25.09.2020 на суму 16600,00 грн.

Крім того, до позовної заяви додано копії ордеру серія АА №1027544 від 06.05.2020 виданого адвокатським об`єднанням "ДІКСІ ЛЕКС" відповідно до якого на підставі договору адвокат Марченко В.А. надає правову допомогу ОСОБА_1 у Господарському суді Вінницької області, Північно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 000467 від 11.03.2019.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Дослідивши докази, надані представником позивача в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, клопотання відповідача про відмову у задоволені понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, не містить чітких обґрунтувань не співмірності понесених позивачем витрат та наданих адвокатським об`єднанням послуг.

В клопотанні відповідачем зазначено, що в орієнтовному попередньому розрахунку судових витрат зазначалась сума 10000,00 грн, а в заяві ця сума збільшилась до 16600,00 грн, що на думку представника відповідача тягне за собою наслідки застосування судом ч. 2 ст. 124 ГПК України, щодо відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Дане твердження відповідача судом оцінюється критично, оскільки ч. 2 ст. 124 ГПК України містить норму згідно якої суд може відмовити у відшкодуванні судових витрат в разі не подання попереднього розрахунку таких витрат, разом з тим як зазначалось вище в позовній заяві міститься попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, а тому поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Також, в клопотанні представником відповідача зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази, що адвокат Марценко В.А. входить до штату адвокатського об`єднання "ДІКСІ ЛЕКС".

Дане твердження судом оцінюється критично, оскільки, в п. 2.7. Договору про надання правової допомоги №17-01/2020 від 27.01.2020 визначено, що для надання юридичної допомоги Клієнту, адвокатське об`єднання призначає адвокатів Заворітного В.В., Хобот О.Г або інших адвокатів зі штату адвокатського об`єднання і, як зазначалось вище, відповідно до копії ордеру серія АА №1027544 від 06.05.2020 виданого адвокатським об`єднанням "ДІКСІ ЛЕКС" на підставі договору саме адвокат Марченко В.А. надає правову допомогу Руснак Р.Н. у Господарському суді Вінницької області, Північно-західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, разом з цим, представником відповідача в клопотанні не зазначена сума до якої слід зменшити понесені позивачем витрати та не надано будь яких доказів в підтвердження неспівмірності понесених та заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, беручи до уваги факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 74-79, 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву від 25.09.2020 (вх. № канц. 01-34/8646/20 від 29.09.2020 р.) представника ОСОБА_1 адвоката Марченко В.А. про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11" 16600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11" (вул. Зодчих, 11, кв. 71, м. Вінниця, 21037, ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 16600,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 15.10.2020 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу (вул. Зодчих, 11, кв. 71, м. Вінниця, 21037)

4 - третій особі (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)