ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/944/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, код - 41835359

до: Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг, вул. Василя Стуса, буд. 7, м. Вінниця, 21000, код - 35373963

про стягнення 684 866,03 грн

В С Т А Н О В И В :

28.09.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 1.2.13-10926 від 25.09.2020 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" до Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг про стягнення 684 866,03 грн заборгованості з яких 676 286,78 грн основного боргу, 1 715,85 грн 3% річних, 6 863,40 грн пені за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602 від 27.07.2020 року.

Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконанням відповідачем грошових зобов`язань в частині прострочення оплати за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602 від 27.07.2020 року.

В зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг про стягнення 676 286,78 грн основного боргу, 1 715,85 грн 3% річних, 6 863,40 грн пені за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602 від 27.07.2020 року.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року відкрито провадження справі № 902/944/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

07.10.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 12/1369 від 05.10.2020 року, в якому останній зазначає, що визнає заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 676 286,78 грн, при цьому просить суд відмовити в стягненні 3 % річних в сумі 1 715,85 грн та пені в сумі 6 863,40 грн.

За змістом ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" та Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602 від 27.07.2020 року.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602 від 27.07.2020 року в частині оплати за спожиту електроенергію, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 684 866,03 грн.

Враховуючи викладене позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 676 286,78 грн основного боргу, 6 863,40 грн пені, 1 715,85 грн 3% річних за спожиту електричну енергію.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 676 286,78 грн та зазначає, що заявлені штрафні санкції є надмірно великими порівняно із збитками кредитора.

Також, відповідач зазначає, що повністю є державною установою та фінансується виключно з Державного бюджету України, в зв`язку з чим просить суд відмовити в стягненні 3 % річних в сумі 1 715,85 грн та пені в сумі 6 863,40 грн.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 27.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (Постачальник) та Басейновим управлінням водних ресурсів річки Південний Буг (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 N 312 (ПРРЕЕ). Закону України "Про публічні закупівлі" (п. 1.2 Договору).

Відповідно п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно п. 2.2 Договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послуги з розподілу електричної енергії.

Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької діяльності.

За змістом п. 3.3 Договору початок постачання електричної енергії Споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні.

Для забезпечення безперервного надання послуг з постачання електричної енергії Споживачу Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечить задоволення попиту на споживання електричної енергії Споживачем (п. 4.1 Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до Договору (п. 5.1 Договору).

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору).

Інформація про діючу ціну на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.6 Договору).

Відповідно п. 5.7 Договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за договором у тому числі її зміни.

У випадку застосування до Споживача диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію суми вказані в рахунках відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів).

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.6 Договору).

Розрахунки Споживача за договором здійснюються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунку Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9 Договору).

Згідно п. 5.10 Договору оплата рахунка Постачальника за договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції прийнятої Споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Відповідно п. 5.11 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за договором в строки передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей встановлених для вразливих споживачів).

У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань. Пеня, 3% річних, інфляційні нарахування нараховуються за кожен прострочений день оплати за договором.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню, 3% річних та інфляційні нарахування у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Згідно п. 13.1 договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднання.

На виконання умов договору № ТР-102602 від 27.07.2020 року Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг (Споживач) підписано заяву приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (Додаток № 1).

Також, між сторонами до укладеного договору підписано комерційну пропозицію № 1.1.2.2 (Додаток № 2 до Договору), за умовами якої сторонами погоджено ціну, спосіб надання послуг, територію здійснення діяльності оператора, термін надання рахунку за спожиту електричну енергію, штрафні санкції, термін дії договору, інші умови тощо.

Крім того, між сторонами підписано Порядок визначення кількості та вартості електричної енергії (Додаток № 3).

За твердженням позивача відповідачу щомісячно з липня по серпень 2020 року виставлялись рахунки - фактури на оплату за поставку електричної енергії та надавались акти приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії.

За період з січня по квітень 2020 року відповідачем спожито електричну енергію в розмірі 236035 кВт/год на загальну суму 676 286,78 грн, що підтверджується довідкою щодо сальдових оборотів по споживачу за календарний період станом на 10.09.2020 року.

Відповідачем не проведено розрахунок за послуги електропостачання електричної енергії.

11.09.2020 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 1217/2020 з вимогою про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 676 286,78 грн.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

На виконання вимог Закону щодо відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії, створено ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", яке згідно отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429) з 01.01.2019 року почало здійснювати діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам.

У відповідності до ч. 30 ст. 1 Закону електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно ч. 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (надалі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 1.2.7. ПРРЕЕ Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на 2 основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Положенням п. 3.2.1. ПРЕЕ передбачено, що Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору. Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи підтверджують неналежне виконання Відповідачем договірних зобов`язань щодо проведення розрахунків за спожиту електричну енергію, у встановлений Договором строк.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, Позивачем правомірно заявлено до стягнення з Відповідача 676 286,78 грн заборгованості за спожиту електроенергію.

Крім того, відповідачем визнано вимоги позову у вказаному розмірі та не надано доказів сплати вартості спожитої електроенергії.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 676 286,78 грн заборгованості за спожиту електроенергію.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 715,85 грн 3% річних, 6 863,40 грн пені, за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми 3% річних судом помилок не виявлено, в зв`язку з чим вимоги позову у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

Також, судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 863,40 грн пені, нарахованих у період наявності зобов`язальних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушення зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно п. 5.11 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за договором в строки передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей встановлених для вразливих споживачів).

У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань. Пеня, 3% річних, інфляційні нарахування нараховуються за кожен прострочений день оплати за договором.

Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню, 3% річних та інфляційні нарахування у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

В силу ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Отже, зобов`язання зі сплати пені та її розмір повинен погоджуватись сторонами у підписаному договорі.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

Перевіривши розрахунок пені у заявленому позивачем періоді судом помилок не виявлено, в зв`язку з чим вимоги позову у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені та 3% річних з огляду на не надання відповідачем доказів виконання основного зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного розрахунку заборгованості, доказів повної сплати боргу тощо.

Як визначає ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, з поверненням позивачу на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору пропорційно визнаної відповідачем заборгованості в сумі основного боргу, що становить 98,75% ціни позову.

Отже, поверненню підлягає 5 072,29 грн., з віднесенням на відповідача 5 200,70 грн судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 226, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг (вул. Василя Стуса, буд. 7, м. Вінниця, 21000, код - 35373963) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (код - 41835359, вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037) заборгованість за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602 від 27.07.2020 року у розмірі 676 286,78 грн на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" НОМЕР_1 в ТВБВ №10001/0179 ФВОУ АТ "Ощадбанк", МФО 302076, код 41835359.

3. Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг (вул. Василя Стуса, буд. 7, м. Вінниця, 21000, код - 35373963) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (код - 41835359, вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037) 6 863,40 грн - пені та 1 715,85 грн - 3% річних, нарахованих за період з 08.08.2020 по 25.09.2020 рр. - прострочення сплати заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № ТР-102602 від 27.07.2020 року, на поточний рахунок ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" НОМЕР_1 в ТВБВ №10001/0179 ФВОУ АТ "Ощадбанк", МФО 302076, код 41835359.

4. Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг (вул. Василя Стуса, буд. 7, м. Вінниця, 21000, код - 35373963) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (код - 41835359, вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037) 5 200,70 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору, на поточний рахунок ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" НОМЕР_1 в ТВБВ №10001/0179 ФВОУ АТ "Ощадбанк", МФО 302076, код 41835359.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (код - 41835359; вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037) на поточний рахунок НОМЕР_1 в ТВБВ №10001/0179 ФВОУ АТ "Ощадбанк", МФО 302076, код 41835359, з Державного бюджету України 5 072,29 грн - судових витрат зі сплати судового збору, сплачених згідно платіжного доручення № 4251 від 25.09.2020 року (оригінал якого наявний у матеріалах справи).

6. Засвідчений гербовою печаткою суду примірник даного рішення є підставою для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (код - 41835359, м. Вінниця, 21037) на поточний рахунок НОМЕР_1 в ТВБВ №10001/0179 ФВОУ АТ "Ощадбанк", МФО 302076, код 41835359, з Державного бюджету України судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 5 072,29 грн.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2020 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

3 - відповідачу (вул. Василя Стуса, буд. 7, м. Вінниця, 21000)