ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" жовтня 2020 р. Справа № 916/2197/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Стапінський В.О., згідно довіреності №13-06-04062 від 18.09.2020р.

відповідача: Косар О.С., згідно довіреності №0287/20 від 18.06.2020р.,

розглянувши клопотання ПрАТ «ВФ Україна» від 17.09.2020р. за вх.№24629/20, доповнене додатковим поясненням від 25.09.2020р. за вх.№25383/20, про зупинення провадження по справі №916/2197/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. В. Арнаутська, 15) до Приватного акціонерного товариства ВФ Україна (01601, м. Київ, вул.Лейпцизька,15) про зобов`язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.07.2020р. відкрито провадження у справі №916/2197/20, постановлено розглядати справу №916/2197/20 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду.

У судовому засіданні 16.09.2020р. оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 28.09.2020р. о 15год.30хв.

17.09.2020р. за вх.№24629/20 до суду від ПрАТ «ВФ Україна» надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №916/2197/20 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №916/2619/20, доповнене додатковим поясненням від 25.09.2020р. за вх.№25383/20. В обґрунтування заявленого товариство послалось на те, що зі змісту позовної заяви РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях у справі №916/2197/20 вбачається, що підставою звернення до Господарського суду Одеської області став договір оренди нерухомого майна (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р. з усіма змінами та додатками, порядок, умови та підстави його виконання та припинення, порядок та підстави підписання Актів приймання-передачі орендованого майна та підстави повернення орендованого майна. Одночасно заявник зазначає, що ним скеровано до Господарського суду Одеської області позовну заяву до РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях про тлумачення правочину, з проханням до суду: тлумачити умови п.п. 4.2.. 5.4.. 5.6.. 5.12. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р., укладеного між ПрАТ «ВФ Україна» та РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях. Таким чином, згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р., обов`язок орендаря забезпечувати збереження орендованого майна, запобігання його пошкодження та псування, тримання майна в порядку передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням його нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки, дотримання правил експлуатації інженерних мереж, пожежної безпеки та санітарії в приміщеннях згідно із законодавством, розповсюджується лише на орендоване нерухоме майно, а саме: ділянку даху дев`ятиповерхової будівлі гуртожитку №2 ОНАХТ, загальною площею 25.00 кв.м, що розміщена за адресою: м.Одеса, пров. Шампанський, 2; що складення Протоколу проведення досліджень електромагнітного поля, інших неорендованих позивачем приміщень, невідомим обладнанням, не є порушенням п.5.12. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р.; тлумачити умови п.п. 2.1., 10.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р., таким чином, що за відсутності порушень зобов`язань за цим договором з боку орендаря, в тому числі відсутності повідомлень про необхідність орендованого майна для потреб власника, попереджень чи приписів, прострочень із сплати орендної плати, відсутності підписаного акту приймання-передачі (повернення) майна, орендні правовідносини за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р. вважаються чинними та подовженими на той самий строк та на тих самих умовах; тлумачити умови п. 7.2. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р., таким чином, що неподовження строку цього договору на підставі протоколу проведення досліджень електромагнітного поля, інших неорендованих позивачем приміщень, невстановленим обладнанням, є порушенням відповідачем зобов`язань передбачених п.п.7.2., 10.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.09.2020р. відкрито провадження у справі №916/2619/20 за вищевказаним позовом товариства. Заявник вважає, що тлумачення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (обліковий номер договору №85) від 26.10.2011р. є підставою для його виконання та/або припинення, підставою для підписання актів приймання-передачі орендованого майна та повернення орендованого майна, а звідси, і неможливим розгляд справи №916/2197/20 до прийняття рішення у справі №916/2619/20.

Позивач 18.09.2020р. за вх.№24770/20 подав до суду заперечення з приводу клопотання відповідача щодо зупинення провадження по справі, де вказує, що предметом його позову у справі №916/2197/20 є вимога про зобов`язання відповідача повернути державне нерухоме майно, за припиненим договором оренди. Крім того предметом позову не є вимога про розірвання договору оренди, оскільки договір оренди припинений на підставі пп.1 п.10.6. договору оренди, ст.24 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, п.1 ч.2 ст. 291 Господарського кодексу України.

Позивач вважає, що позиція відповідача по справі №916/2619/20 зводиться де-факто лише до того щоб суд здійснив оцінку доказу - протоколу проведення досліджень електромагнітного поля від 26.09.2019р., проте в матеріалах справи міститься ще й протокол досліджень електромагнітного поля №05/08 від 05.08.2020р., який позивач вважає більш вірогідним доказом, оскільки він датований більш пізнішою датою. На думку позивача, оцінка такого доказу як протокол досліджень електромагнітного поля не має першочергового значення для вирішення спору про повернення орендованого майна, оскільки підставою припинення договору оренди є закінчення його строку. Натомість, протокол досліджень ЕП є додатком до заяви РВ ФДМУ від 25.11.2019р. №11-06-01724, яка по своїй суті є заявою про припинення договору оренди.

25.09.2020р. до суду надійшли додаткові пояснення відповідача за вх.№25383/20 до клопотання про зупинення, де останній зазначає, що в протоколі про проведення досліджень електромагнітного поля №89/45 від 07.09.2020р. зазначається, що рівні щільності потоку енергії при роботі базової станції не перевищують гранично допустимих згідно Державних санітарних правил та норм (ДСН 239-96) із змінами від 13.03.2017р. (менше 1.0, по Азімуту 60°, Азімуту 180°, Азімуту 300°), тому, як і раніше, відсутні будь-які порушення санітарних норм з боку відповідача. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що наданий позивачем протокол проведення досліджень електромагнітного поля №05/08 від 05.08.2020р. також не відповідає нормам чинного законодавства, а тому не може бути прийнятий до уваги: зазначений в протоколі вимірювач рівнів електромагнітних випромінювань ПЗ-41 до переліку, визначеного у Додатку 1 до Правил, не входить, не зазначений власник РТО, не вбачається випромінювання якого саме обладнання фіксується в протоколі, та належність його відповідачу; тип джерела випромінювання не зазначений; в графі робоча частота відсутні дані. Також відповідач вказує, що ст.5 ЗУ «Про Фонд державного майна України» встановлений вичерпний перелік повноважень Фонду державного майна України, до якого не входить контроль за електромагнітним полем, а тому позивач не наділений повноваженнями надавати оцінку будь-яким вимірюванням електромагнітних полів, а тим більше встановлювати належність доказів. На етапі проектування схеми розміщення обладнання було враховано місце розташування, спрямованість випромінювання антен, висота підвісу антен, висоти наявних забудов та здійснено оцінку впливу на навколишнє середовище, для того щоб рівні електромагнітних полів не перевищували гранично допустимого рівня.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019р. у справі №924/645/18 та від 20.12.2019р. у справі №910/13234/18, від 13.09.2019р. у справі №912/872/18, від 21.02.2019р. у справі №910/974/18, від 09.07.2020р. у справі №910/1667/19.

Так, у справі №916/2197/20 позивач заявив позовну вимогу про повернення об`єкту оренди у зв`язку з припиненням дії договору оренди 26.10.2011р. та небажанням орендодавця його продовжувати. Отже, спираючись на положення зазначеного договору та діюче законодавство суду у даній справі необхідно встановити факт припинення/продовження дії договору, тобто, дослідити положення договору та додаткових угод, якими сторони продовжували його дію. Обставини, за яких у орендодавця виникло бажання непродовжувати із орендарем орендні правовідносини з приводу спірного об`єкта, не мають значення для розгляду даної справи, оскільки заявлено позов про захист права володіння власника своїм майном, як такого, що вибуло з права користування іншої особи в силу договору та закону.

Наразі, обсяг доказів у матеріалах справи №916/2197/20 надає суду змогу самостійно встановити обставини, що відносяться до предмету доказування за позовом та відзивом.

До того ж, за положеннями ст.129 Конституції України, ст.2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необґрунтоване зупинення провадження по справі №916/2197/20 порушуватиме наведені принципи судочинства та сприятиме штучному затягуванню своєчасного та ефективного вирішення судом спору.

Отже, клопотання ПрАТ «ВФ Україна» від 17.09.2020р. за вх.№24629/20 про зупинення провадження по справі №916/2197/20 не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/2619/20, так і стосовно того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить вимогам пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, позаяк, вказана заява ПрАТ «ВФ Україна» задоволенню судом не підлягає.

Керуючись ст.ст.227, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ПрАТ «ВФ Україна» від 17.09.2020р. за вх.№24629/20, доповненого додатковим поясненням від 25.09.2020р. за вх.№25383/20, про зупинення провадження по справі №916/2197/20 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №916/2619/20.

2. У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 07.10.2020р. та згідно ч.2 ст.254, ч.1 ст.255 ГПК України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

3. Повну ухвалу складено 08.10.2020р.

Суддя І.А. Малярчук