ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/960/20

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Смірнової О.В.
при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )
до Фізичної особи-підприємця Сергеєва Дениса Євгенійовича ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_3 )
про стягнення 354462,90 грн.
за участю представників:
позивача Сидорчука Я.О., довіреність № 78/6-104 від 14.01.2020 року;

відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Сергеєва Дениса Євгенійовича пеню в розмірі 222351,90 грн. та штраф у розмірі 132111,00 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 44/ВЗЗ-2019 від 08.05.2019 року щодо здійснення своєчасної поставки товару з посиланням на 193, 222, 231, 269 Господарського кодексу України, ст.ст.549, 610, 611, 712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 30.04.2020 року на 14:00 год.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось, зокрема на 06.08.2020 року на 14:30 год.

Водночас розпорядженням керівника апарату господарського суду Харківської області "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи", у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Лавренюк Т.А., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 922/960/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 серпня 2020 року, для розгляду справи призначено суддю Смірнову О.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.08.2020 року прийнято справу № 922/960/20 до розгляду, підготовче засідання відкладено на 25.08.2020 року на 12:50 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.09.2020 року на 11:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні 22.09.2020 року підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 22.09.2020 року не з`явився, письмовий відзив не надав.

Ухвала господарського суду Харківської області від 02.04.2020 року (якою відповідачу було встановлено строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву) була направлена на адресу відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вищезазначена ухвала, як і всі інші ухвали у даній справі, не були вручені адресату під час доставки ("адресат відсутній").

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (ч.2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2020 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №922/960/20 розглядається судом за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані ним докази, суд установив такі обставини.

08.05.2019 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної Гвардії України (позивач) та Фізичною особою-підприємцем Сергеєвим Денисом Євгенійовичем (відповідач) укладено договір про поставку товару № 44/ВЗЗ-2019 від (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору відповідач зобов`язувався у визначені Договором строки поставити позивачу якісний товар, зазначений у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору, а позивач - прийняти і оплатити такий товар.

Додатком № 2 до Договору сторони узгодили технічний опис товару, який підлягає поставці відповідачем.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що найменування (номенклатура, асортимент) товару ДК 021:2015 - 15710000-8-Готові корми для сільськогосподарських та інших тварин (готовий корм PREMIUM класу для годування дорослих собак, далі товар). Кількість товару за Договором: 71000 кг.

Пунктом 3.1. розділу 3 Договору визначено, що його ціна складає 4962900,00 грн., у тому числі ПДВ 20 %: 0 грн.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.

Пунктами 5.1. та 5.2. Договору визначено, що дата і місце поставки товару зазначається у письмовій заявці. Строк поставки товару за цим Договором складав 10 календарних днів з моменту подання письмової заявки позивачем, але не пізніше дати, вказаної в ній. Доставка товару на склад позивача з подальшим транспортуванням (перевезенням) в частини Національної гвардії України визначені специфікацією, проводиться за рахунок коштів відповідача (або транспортом відповідача) на умовах DDP (в редакції Incoterms 2010).

Пунктом 5.3. Договору закріплено, що при передачі товару відповідач повинен був направити уповноваженого представника з документами про його повноваження (доручення, посвідчення, тощо), які оформлені належним чином та передбачають право підпису на необхідних документах, в тому числі на право участі у відборі зразків (проб) та який зобов`язаній передати всю необхідну документацію на товар.

Підпунктом 6.2.1. Договору сторони узгодили між собою, що позивач має право в односторонньому порядку відмовитись від Договору у разі невиконання зобов`язань відповідачем, повідомивши про це письмовим повідомленням про розірвання Договору, що має бути відправлено відповідачу не пізніше 10-ти календарних днів до дати розірвання, зазначеної позивачем в повідомленні про розірвання Договору. Договір вважається розірваним на вимогу позивача з дати розірвання, зазначеної позивачем в повідомленні про розірвання Договору.

Підпунктом 6.2.4. Договору визначено, що позивач має право повернути накладну та рахунок відповідачу без здійснення оплати в разі неналежного оформлення товарно-супровідних документів.

Підпунктом а) підпункту 6.3.2. Договору передбачено, що відповідач був зобов`язаний надати товар у розпорядження позивача разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти товар на умовах цього договору.

У пункті 7.1. Договору зазначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим Договором.

Пунктом 7.3. Договору сторони також узгодили між собою, що за порушення строку поставки товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки позивач залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.

Позивач зазначає, що відповідач порушив строки поставки товару, визначеного Договором.

Так, відповідно до письмової заявки позивача від 11.05.2019 року № 78/5/7- 951, поданої відповідачу засобами електронного поштового зв`язку 11.05.2019 року о 15 год. 10 хв. з електронної пошти позивача на електронну пошту відповідача , товар в загальній кількості 6000 кг мав бути поставлений на склад позивача (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А) не пізніше 28.05.2019 року.

Відповідно до письмової заявки позивача від 31.05.2019 року № 78/5/7-1122, поданої відповідачу засобами електронного поштового зв`язку 31.05.2019 року о 16 год. 16 хв. з електронної пошти позивача на електронну пошту відповідача , товар в загальній кількості 14000 кг мав бути поставлений на склад позивача (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А) не пізніше 12.06.2019 року.

Відповідно до письмової заявки позивача від 03.07.2019 року № 78/5/7-1426, поданої відповідачу засобами електронного поштового зв`язку 04.07.2019 року о 10 год. 42 хв. з електронної пошти позивача на електронну пошту Відповідача , товар в загальній кількості 7000 кг мав бути поставлений на склад позивача (04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А) не пізніше 11.07.2019 року.

Про обізнаність відповідача з вказаними вище письмовими заявками позивача свідчить лист відповідача від 01.07.2019 року № 3078/44/B33/2019/01, який надійшов до позивача 05.07.2019 року за реєстраційним індексом № 1248, про виникнення обставин, які призвели до затримки поставки товару під час ввезення на митну територію України.

Позивач вважає, що вказані обставини не передбачені розділом 8 Договору, узгодженого сторонами, та не звільняють відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань за Договором.

Пунктом 8.8. Договору сторони узгодили між собою, що не вважається випадком, зокрема, недотримання своїх обов`язків контрагентом тієї сторони, що порушила зобов`язання за цим Договором, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобов`язання за цим Договором, відсутність у сторони, що порушила зобов`язання, необхідних коштів.

У зв`язку з порушенням строків поставки товару, позивач листом від 30.07.2019 року № 78/6-1660, який надіслав засобами поштового зв`язку, повідомив відповідача про нарахування штрафних санкцій, передбачених пунктом 7.3. Договору. Разом з вказаним листом позивач повторно надіслав відповідачу заявки від 11.05.2019 року № 78/5/7-951, від 31.05.2019 року № 78/5/7-1122 та від 03.07.2019 року № 78/5/7-1426. Ці обставини достовірно підтверджуються описом вкладення в цінний лист Позивача від 30.07.2019 року з штрихкодовим ідентифікатором №301.

04.09.2019 року відповідач через свого представника здійснив поставку 3000 кг товару без належним чином оформленого документу (лист відповідача від 03.09.2019 № 3078/44/B33-2019/04 про повноваження представника), який би уповноважував гр. ОСОБА_1 (документ, що посвідчує особу - паспорт НОМЕР_4 ) поставити товар, в зв`язку з чим комісією позивача на підставі підпункту 6.2.4. та підпункту а) підпункту 6.3.2. Договору складено акт від 04.09.2019 року № 78/5/7-1976 про відмову у прийнятті товару, примірник якого наданий під підпис гр. ОСОБА_1 .

У подальшому 12.09.2019 року відповідач особисто здійснив поставку 3000 кг товару, але без товарно-супровідних документів, визначених пунктом 5.4. Договору, в зв`язку з чим комісією позивача на підставі підпункту 5.4.1. Договору складено акт від 12.09.2019 року № 78/5/8-2084 про відмову у прийнятті товару, примірник якого наданий під підпис відповідачу.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором, позивач на підставі пункту 6.2.1. Договору відмовився від нього в односторонньому порядку, про що письмово повідомив відповідача повідомленням від 01.10.2019 року № 78/6-2316, яке надіслав відповідачу засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення з штрихкодовим ідентифікаторм № 425, що підтверджується фіскальним чеком від 01.10.2019 року про сплату зазначеного поштового відправлення. У вказаному повідомлені позивач зазначив, що Договір розірвано в односторонньому порядку з 11.10.2019 року.

Намагаючись врегулювати господарський спір в досудовому порядку, 15.10.2019 року поштовим відправленням у виді цінного листа з описом вкладення (штрихкодовий ідентифікатор № 165) відповідачу була пред`явлена претензія від 11.10.2019 року № 78/6-2478 про сплату пені у розмірі 222351,90 грн. та штрафу у розмірі 132111,00 грн. за порушення строків поставки товару, визначеного Договором, вимоги якої не задоволені, відповідь відповідачем не надана.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Приписами статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати зобов`язання належним чином. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, пунктом 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи та її фактичними обставинами підтверджується порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасної поставки товару. Вказаний факт відповідачем у справі не спростовано.

Так, пунктом 7.3. Договору визначено, що за порушення строку поставки товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки позивач залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 552 Цивільного кодексу України визначено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено, всупереч умовам Договору відповідачем його зобов`язання за Договором не виконано у обумовлений сторонами строк, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню та штраф, а саме:

- за порушення строку поставки 6000 кг товару відповідно до заявки позивача від 11.05.2019 року № 78/5/7-951 з 28.05.2019 року по 11.10.2019 року (137 днів) - 0,1 % вартості товару в розмірі 419400 грн. = 419,40 грн. х 137 днів розмір пені становить 57457,80 грн.;

- за порушення строку поставки 14000 кг товару відповідно до заявки позивача від 31.05.2019 року № 78/5/7-1122 з 12.06.2019 року по 11.10.2019 року (122 дні) - 0,1 % вартості товару в розмірі 978600 грн. = 978,60 грн. х 122 дні розмір пені становить 119389,20 грн.;

- за порушення строку поставки 7 000 кг товару відповідно до заявки Позивача від 03.07.2019 № 78/5/7-1426 з 11.07.2019 по 11.10.2019 (93 дні) 0,1 % вартості Товару в розмірі 489300 грн. = 489,3 грн. х 93 дні розмір пені становить 45504,90 грн;

Таким чином, загальний розмір пені становить 222351,90 грн.

За порушення строку поставки 27000 кг товару понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару в розмірі 1887300 грн. розмір штрафу становить 132111 грн.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Суд також враховує, що пунктом 8.8. Договору сторони узгодили між собою, що не вважається випадком, зокрема, недотримання своїх обов`язків контрагентом тієї сторони, що порушила зобов`язання за цим Договором, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобов`язання за цим Договором, відсутність у сторони, що порушила зобов`язання, необхідних коштів.

Згідно п. 11.5 Договору усі зміни та доповнення до Договору оформлюються додатковою угодою, яка підписується сторонами і має однакову юридичну силу.

Разом з тим, суд установив, що зміни до Договору в частині перенесення термінів постачання не вносилися.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 222351,90 грн. та штрафу у розмірі 132111,00 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 551 626, 712, ч. 3 ст. 509, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 233 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сергеєва Дениса Євгенійовича ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) пеню в розмірі 222351,90 грн., штраф у розмірі 132111,00 грн. та судовий збір у сумі 5316,94 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.09.2020 року.

Суддя О.В. Смірнова