ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 справа № 914/1630/20

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Пришляк Ю.-М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Західтранссервіс», с.Минай, Ужгородський район Закарпатська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ ПАК», м.Городок Львівська область

про стягнення 129 124,79 грн заборгованості.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Західтранссервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ ПАК» про стягнення 163 382,79 грн заборгованості, з яких 162 131,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог до стягнення заявлено 129 124,79 грн, з яких 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних,

Ухвалою від 10.07.2020 р. суд залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Західтранссервіс» без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків. У зв`язку з усуненням допущених недоліків позовної заяви, 24.07.2020 р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 09.09.2020 р.

Ухвала суду від 24.07.2020 р. про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 09.09.2020 р. надсилалась відповідачу на адресу вказану позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 81500, Львівська область, м.Городок, вул.Артищівська, буд.9, корпус 5. Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення 31.07.2020 р. відправлено до точки видачі/доставки (місце виконання операції - м.Городок, індекс - 81500). 04.08.2020 року поштове відправлення за номером 882 вручене адресату (відповідачу).

Ухвалою від 09.09.2020 р. суд постановив відкласти судове засідання для розгляду справи по суті на 07.10.2020 р. до 09:00 год.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 07.10.2020 р. для розгляду справи по суті не забезпечив, проте, 25.09.2020 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання за вих.№48 від 18.09.2020 р. (вх.№27872/20) в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Західтранссервіс» на підставі наявних у справі матеріалів.

Крім того, 25.09.2020 р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява за вих.№49 від 18.09.2020 р. (вх.№27871/20) якою до матеріалів справи долучено докази часткових оплат проведених відповідачем 26.06.2020 р. та 10.07.2020 р.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 07.10.2020 р. для розгляду справи по суті не забезпечив. Заяви, клопотання, в тому числі про розгляд справи без участі представника відповідача на адресу суду не надходили.

Станом на 07.10.2020 р. на адресу суду відзив, заяви, клопотання від відповідача не надходили.

Ухвала суду від 09.09.2020 р. про відкладення судового засідання для розгляду справи по суті на 07.10.2020р. надсилалася відповідачу на адресу вказану позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 81500, Львівська область, м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5. Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта» поштове відправлення 18.09.2020 р. відправлено до точки видачі/доставки (місце виконання операції - м.Городок, індекс - 81500). 22.09.2020 року поштове відправлення за номером 322 вручене адресату (відповідачу).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд зазначає, відповідач повідомлявся завчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав. Таким чином, в розумінні ст. ст. 120, 122, 242 ГПК України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, враховуючи належне повідомлення сторін про дату судового засідання, клопотання позивача щодо розгляду справи без участі його представника, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті. Клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи не надходили.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 07.10.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

Позов обґрунтовано тим, що на виконання укладеного між сторонами договору №22.10.2019-4003 перевезення вантажів від 22.10.2019 р. позивачем були надані транспортні послуги по перевезенню вантажів в міжнародному сполученні на підставі договорів-заявок на транспортні послуги. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих транспортних послуг не виконав, внаслідок чого станом на момент подання позовної заяви у відповідача існувала заборгованість у розмірі 162 131,00 грн за надані послуги.

У зв`язку з порушенням строків оплати вартості наданих транспортних послуг, відповідачу нараховано три проценти річних в сумі 1 050,50 грн, інфляційні нарахування в сумі 201,29 грн. Таким чином, станом на момент подання позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 163 382,79 грн, з яких 162 131,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних.

25.08.2020 р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог за вих.№42 від 14.08.2020 р. (вх.№1980/20) в якій позивач користуючись своїм правом передбаченим п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ ПАК» заборгованість у розмірі 129 124,79 грн, з яких 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних, а також вирішити питання про повернення судового збору у розмірі переплаченої суми, що складає 348,75 грн.

Таким чином, станом на момент прийняття рішення, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 129 124,79 грн, з яких 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, проти позову не заперечив.

Обставини встановлені судом.

22.10.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТБ ПАК» в особі директора Абаровської Я.С., що діє на підставі Статуту (згідно з договором - замовник, надалі по тексту рішення - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕК Західтранссервіс» в особі директора Парфенюка А.М., що діє на підставі Статуту (згідно з договором - перевізник, надалі по тексту рішення - позивач) було укладено договір №22.10.2019-4003 перевезення вантажів.

Відповідно до п. п. 1.1.-1.2. договору сторони погодили, що замовник доручає, а перевізник зобов`язується доставити автомобільним транспортом ввірений для перевезення вантаж, а замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за перевезення вантажу. Пункт відправлення, пункт призначення, строки виконання, кількість вантажу, вартість перевезення вказуються у заявках до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Пунктом 3.1.1. договору передбачені обов`язки перевізника, зокрема, на підставі письмової заявки про перевезення вантажу, направленої замовником факсимільним зв`язком (електронною поштою) здійснити перевезення та доставку вантажу з пункту відправлення в пункт призначення в термін вказаний в заявці.

Відповідно до п. 3.1.9. договору перевізник зобов`язувався надавати замовнику Акт виконаних робіт, рахунки, СМR, товарно-транспортні та податкові накладні та документи, що супроводжують поставку вантажу, протягом 7 (семи) календарних днів з моменту завершення перевезення здійсненого на підставі кожної окремої заявки замовника.

Згідно п. п. 3.1.1.-3.2.2. договору замовник зобов`язувався надавати перевізнику письмову заявку (по факсу, електронною поштою) на перевезення вантажів з визначеним маршрутом перевезення. Здійснювати своєчасно оплату згідно умов договору.

Згідно п. п. 4.1.-4.2. договору сторони погодили, що розрахунки між перевізником і замовником здійснюються у безготівковій формі, на підставі рахунка та акта виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника. Вартість перевезення вантажу визначається у заявках, згідно попередньо узгоджених сторонами розцінок.

Відповідно до п. 4.3. договору оплата здійснюється протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання від перевізника повного комплекту документів, а саме належним чином оформлених оригіналів акту виконаних робіт, СМR, товарно-транспортних накладних на перевезений товар та податкових накладних та документів, що супроводжують партію поставки вантажу.

Згідно п. п. 4.4.-4.5. договору сторони погодили, що оплата проводиться в гривнях, у разі отриманні замовником в повному обсязі оригіналів правильно оформлених документів вказаних у п. 3.1.9. та п. 4.3. даного договору. Платежі не обумовлені даним договором замовником не сплачуються.

Згідно з умовами договору №22.10.2019-4003 перевезення вантажів від 22.10.2019 р. позивач надав відповідачу транспортні послуги по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні за визначеними маршрутами, по узгоджених цінах, зазначених у заявках на кожне окреме перевезення, а саме:

- договір - заявка № 1402-55 від 14.02.2020 року на транспортні послуги з перевезення піддонів вагою 22 тони по маршруту Городок (Україна Львівська область) - Відень (Австрія), автомобільним транспортом Тент державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; дата та час завантаження 17.02.2020 р., адреса завантаження м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5; дата розвантаження 20.02.2020 р., адреса розвантаження Siebenhirtenstrase 19, 1230 Wien, Austria; вартість перевезення 950,00 євро; оплата 21 день по оригіналах у гривнях по курсу НБУ на день завантаження. Акт здачі-прийняття робіт №98 від 20.02.2020 року на загальну суму 25 161,00 грн.

- договір - заявка № 2602-03 від 26.02.2020 року на транспортні послуги з перевезення піддонів вагою 22 тони по маршруту Городок (Україна Львівська область) - Відень (Австрія), автомобільним транспортом Тент державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; дата та час завантаження 27.02.2020 р., адреса завантаження м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5; дата розвантаження 02.03.2020 р., адреса розвантаження Siebenhirtenstrase 19, 1230 Wien, Austria; вартість перевезення 950,00 євро; оплата 21 день по оригіналах у гривнях по курсу НБУ на день завантаження. Акт здачі-прийняття робіт №128 від 02.03.2020 року на загальну суму 25 629,00 грн.

- договір - заявка № 2802-07 від 28.02.2020 року на транспортні послуги з перевезення піддонів вагою 22 тони по маршруту Городок (Україна Львівська область) - Шкофья Лока (Словенія), автомобільним транспортом Тент державний номер НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ; дата та час завантаження 02.03.2020 р., адреса завантаження м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5; дата розвантаження 05.03.2020 р., адреса розвантаження Skofja Loka (Slovenia); вартість перевезення 1 050,00 євро; оплата 21 день по оригіналах у гривнях по курсу НБУ на день завантаження. Акт здачі-прийняття робіт №136 від 06.03.2020 року на загальну суму 29 078,00 грн.

- договір - заявка № 0203-08 від 02.03.2020 року на транспортні послуги з перевезення піддонів вагою 22 тони по маршруту Городок (Україна Львівська область) - Відень (Австрія), автомобільним транспортом Тент державний номер НОМЕР_5 / НОМЕР_6 ; дата та час завантаження 05.03.2020 р., адреса завантаження м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5; дата розвантаження 09.03.2020 р., адреса розвантаження Siebenhirtenstrase 19, 1230 Wien, Austria; вартість перевезення 950,00 євро; оплата 21 день по оригіналах у гривнях по курсу НБУ на день завантаження. Акт здачі-прийняття робіт №141 від 09.03.2020 року на загальну суму 26 309,00 грн.

- договір - заявка № 0203-08 від 02.03.2020 року на транспортні послуги з перевезення піддонів вагою 22 тони по маршруту Городок (Україна Львівська область) - Відень (Австрія), автомобільним транспортом Тент державний номер НОМЕР_7 / НОМЕР_8 ; дата та час завантаження 04.03.2020 р., адреса завантаження м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5; дата розвантаження 09.03.2020 р., адреса розвантаження Siebenhirtenstrase 19, 1230 Wien, Austria; вартість перевезення 950,00 євро; оплата 21 день по оригіналах у гривнях по курсу НБУ на день завантаження. Акт здачі-прийняття робіт №142 від 09.03.2020 року на загальну суму 26 309,00 грн.

- договір - заявка № 0403-10 від 04.03.2020 року на транспортні послуги з перевезення піддонів вагою 22 тони по маршруту Городок (Україна Львівська область) - Шкофья Лока (Словенія), автомобільним транспортом Тент державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; дата та час завантаження 05.06.2020 р., адреса завантаження м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5; дата розвантаження 10.03.2020 р., адреса розвантаження Skofja Loka (Slovenia); вартість перевезення 1 050,00 євро; оплата 21 день по оригіналах у гривнях по курсу НБУ на день завантаження. Акт здачі-прийняття робіт №144 від 10.03.2020 року на загальну суму 29 645,00 грн.

На виконання договору №22.10.2019-4003 перевезення вантажів від 22.10.2019 р. згідно договорів-заявок: №1402-55 від 14.02.2020 р.; №2602-03 від 26.02.2020 р.; №2802-07 від 28.02.2020 р.; №0203-08 від 02.03.2020 р.; №0203-08 від 02.03.2020 р.; №0403-10 від 04.03.2020 р. оформлено міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR): А№485496 від 17.02.2020 р.; №485497 від 27.02.2020 р.; №480520 від 02.03.2020 р.; №474721 від 05.03.2020 р.; №474723 від 04.03.2020 р.; №474726 від 06.03.2020 р.

Вантаж було прийнято без жодних зауважень щодо кількості та якості, про що свідчать штампи та підписи уповноважених осіб у міжнародних товарно-транспортних накладних.

Позивач виставив відповідачу рахунки:

- №98 від 20.02.2020 р. на загальну суму 25 161,00 грн;

- №128 від 02.03.2020 р. на загальну суму 25 629,00 грн;

- №136 від 06.03.2020 р. на загальну суму 29 078,00 грн;

- №141 від 09.03.2020 р. на загальну суму 26 309,00 грн;

- №142 від 09.03.2020 р. на загальну суму 26 309,00 грн;

- №144 від 10.03.2020 р. на загальну суму 29 645,00 грн.

Відповідач порушив свої зобов`язання, оплату за послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом згідно договорів-заявок на перевезення: №1402-55 від 14.02.2020 р.; №2602-03 від 26.02.2020 р.; №2802-07 від 28.02.2020 р.; №0203-08 від 02.03.2020 р.; №0203-08 від 02.03.2020 р.; №0403-10 від 04.03.2020 р. своєчасно не провів, відтак, станом на момент подання позовної заяви, у відповідача утворилась заборгованість зі сплати основного боргу в розмірі 162 131,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов договору №22.10.2019-4003 перевезення вантажів від 22.10.2019 р., позивач звернувся до відповідача із листом-претензією за вих.№044 від 22.04.2020 р. з вимогою негайно сплатити заборгованість. Даний лист-вимога за вих.№044 від 22.04.2020 р. було надіслано позивачем на електронну адресу ТзОВ «ТБ ПАК». В електронному листі-відповіді, що надійшов на адресу ТзОВ «ТЕК Західтранссервіс» 04.05.2020 р, відповідач зазначив, що ним буде регулярно здійснюватися оплата по рахунках, а саме один рахунок на тиждень.

На час звернення з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача 162 131,00 грн. основного боргу.

25.08.2020 р. до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог за вих.№42 від 14.08.2020 р. (вх.№1980/20) в якій позивач користуючись своїм правом передбаченим п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ ПАК» заборгованість у розмірі 129 124,79 грн, з яких 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних, а також вирішити питання про повернення судового збору у розмірі переплаченої суми, що складає 348,75 грн.

Відповідач порушив свої зобов`язання, оплату за послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом своєчасно не провів, відтак, станом на дату прийняття рішення (07.10.2020 р.), у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу в сумі 127 783,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, як замовником, своїх зобов`язань, зокрема несплатою наданих транспортних послуг перевізника позивач просить стягнути з відповідача, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, 129 124,79 грн, з яких 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних.

Висновки суду.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №22.10.2019-4003 перевезення вантажів від 22.10.2019 р.

Згідно ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За умовами ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань по договору №22.10.2019-4003 перевезення вантажів від 22.10.2019 р. згідно договорів-заявок: №1402-55 від 14.02.2020 р.; №2602-03 від 26.02.2020 р.; №2802-07 від 28.02.2020 р.; №0203-08 від 02.03.2020 р.; №0203-08 від 02.03.2020 р.; №0403-10 від 04.03.2020 р., підтверджується наявними в матеріалах справи міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR): А№485496 від 17.02.2020 р.; №485497 від 27.02.2020 р.; №480520 від 02.03.2020 р.; №474721 від 05.03.2020 р.; №474723 від 04.03.2020 р.; №474726 від 06.03.2020 р.

Вантаж було прийнято без жодних зауважень щодо кількості та якості, про що свідчать штампи та підписи уповноважених осіб у міжнародних товарно-транспортних накладних.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 4.3. договору оплата здійснюється протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання від перевізника повного комплекту документів, а саме належним чином оформлених оригіналів акту виконаних робіт, СМR, товарно-транспортних накладних на перевезений товар та податкових накладних та документів, що супроводжують партію поставки вантажу.

Згідно п. п. 4.4. договору сторони погодили, що оплата проводиться в гривнях, у разі отриманні замовником в повному обсязі оригіналів правильно оформлених документів вказаних у п. 3.1.9. та п. 4.3. даного договору.

Акт здачі-прийняття робіт №98 від 20.02.2020 р., СМR накладна А № 485496, рахунок-фактура № 98 від 20.02.2020 р на суму 25 161,00 грн. отримано відповідачем 02.03.2020 р. через Нову пошту (ТТН 1366).

Акти здачі-прийняття робіт, СМR накладних, рахунків-фактур на оплату по перевезеннях проведених за період з 02.03.20202 р. по 09.03.2020 р., отримані відповідачем 17.03.2020 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення штрихкодовий ідентифікатор №81 1 від 13.03.2020 р.

Акт здачі-прийняття робіт № 144 від 10.03.2020 р., рахунок-фактуру № 144 від 10.03.2020 р. на суму 29 645,00 грн, СМR накладну А №474726 відповідач отримав 24.03.2020 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення штрихкодовий ідентифікатор №81 7 від 19.03.2020р.

У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, позивач звернувся до відповідача із листом-претензією за вих.№044 від 22.04.2020 р. з вимогою негайно сплатити заборгованість. Даний лист-вимога за вих.№044 від 22.04.2020 р. надіслано позивачем на електронну адресу ТзОВ «ТБ ПАК». В електронному листі-відповіді, що надійшов на адресу ТзОВ «ТЕК Західтранссервіс» 04.05.2020 р., відповідач зазначив, що ним буде регулярно здійснюватися оплата по рахунках, а саме один рахунок на тиждень.

При поданні позову позивач просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 162 131,00 грн.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 129 124,79 грн, з яких 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 050,50 грн три проценти річних, а також вирішити питання про повернення судового збору у розмірі переплаченої суми, що складає 348,75 грн.

Подання заяви про зменшення позовних вимог обумовлено тим, що на рахунок позивача надійшла оплата за заявкою на транспортні послуги № 1402-55 від 14.02.2020 р. в сумі 25 161,00 грн (рахунок-фактура № 98 від 20.02.2020 року), а також часткова оплата за заявкою на транспортні послуги № 2602-03 від 26.02.2020 року в сумі 9 097,00 грн (рахунок-фактура № 128 від 02.03.2020 року).

Факт часткової оплати відповідачем боргу в червні та липні 2020 р. підтверджується банківськими виписками:

- за 26.06.2020 р./25.06.2020 р. на суму 15 639,00 грн, із зазначенням в графі призначення платежу: «Оплата за транспортні послуги згідно рахунку-фактури № 98 від 20.02.2020 року»;

- за 10.07.2020 р./09.07.2020 р. на суму 9 532,00 грн, із зазначенням в графі призначення платежу: «Оплата за транспортні послуги згідно рахунку-фактури № 98 від 20.02.2020 року»;

- за 10.07.2020 р./09.07.2020 р. на суму 9 097,00 грн, із зазначенням в графі призначення платежу: «Оплата за транспортні послуги згідно рахунку-фактури № 128 від 02.03.2020 року».

Відтак, станом на момент прийняття рішення (07.10.2020 р.) у відповідача наявна заборгованість в сумі 127 783,00 грн.

Відповідач доказів сплати заборгованості на загальну суму 127 783,00 грн. не надав, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що дослідженні в ході судового розгляду, відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення основного боргу в сумі 127 873,00 грн є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Щодо нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із долученого до позовної заяви розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних, позивач просить стягнути інфляційні втрати на загальну суму 201,29 грн та три проценти річних на загальну суму 1 050,50 грн.

Суд, перевіривши розрахунки позивача наведені у позовній заяві, встановив, що він неправильно визначив початок прострочки виконання зобов`язання. При нарахуванні інфляційних втрат та трьох процентів річних позивач не взяв до уваги положення ст. ч.5 ст.254 ЦК України, щодо правил закінчення строку, що призвело до нарахування зайвих сум.

Враховуючи вищенаведене, датами початку розрахунку мають бути 24.03.2020 р., 08.04.2020 р. та 15.04.2020р. Згідно проведеного судом за допомогою комп`ютерної програми «ЛЗ Підприємство 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга» ТОВ «Ліга Закон», 2020», розрахунку до стягнення з відповідача підлягає 1 037,22 грн 3% річних та 201,29 грн інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого суд вирішив позов, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, задовольнити частково. Стягнути з відповідача 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних втрат та 1 037,22 грн 3% річних. В решті позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

У заяві про зменшення позовних вимог позивач просить суд повернути судовий збір в сумі 348,75 грн.

Розглянувши заяву позивача про повернення судового збору судом встановлено, що позивачем невірно визначено розмір судового збору, який підлягає поверненню з Державного бюджету.

Станом на момент подання позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 163 382,79 грн, сплачено судовий збір в сумі 2 450,75 грн.

Станом на момент прийняття рішення, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 129 124,79 грн., суд задовольнив позовні вимоги на загальну суму 129 111,51 грн.

Враховуючи, що різниця між заявленою сумою заборгованості та сумою згідно заяви про зменшення позовних вимог становить 34 258,00 грн, судовий збір який підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету має обраховуватись пропорційно від суми 34 258,00 грн. за мінусом 13,28 грн. (суми у задоволенні якої відмовлено). Відтак, позивачу слід повернути з Державного бюджету 513,67 грн.

Оскільки, станом на момент прийняття рішення, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 129 124,79 грн, а судом позовні вимоги, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, задоволено частково на загальну суму 129 111,51 грн, відтак судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на обидві сторони пропорційно розміру позовних вимог, виходячи із вказаних сум.

Таким чином, відповідно до статті 129 ГПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1 936,68 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ст. ст. 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ ПАК» (81500, Львівська область, Городоцький район, м.Городок, вул.Артищівська, буд. 9, корпус 5; ідентифікаційний код 40209608) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК Західтранссервіс» (юридична адреса: 89422, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Минай, вул.Свободи, буд. 4; поштова адреса: 88015, Закарпатська область, м.Ужгород, а/с 22; ідентифікаційний код 31225280) 127 873,00 грн основного боргу, 201,29 грн інфляційних нарахувань, 1 037,22 грн три проценти річних та 1 936,68 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕК Західтранссервіс» (юридична адреса: 89422, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Минай, вул.Свободи, буд. 4; поштова адреса: 88015, Закарпатська область, м.Ужгород, а/с 22; ідентифікаційний код 31225280) з Державного бюджету України 513,67 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №687 від 23.06.2020 р.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення

складено 12.10.2020 року.

Суддя Ю.О. Сухович