номер провадження справи 9/103/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 Справа № 908/2045/20

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного підприємства Лірен, (69035, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 82-Б, кв. 18)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Метцентр, (69035, м.Запоріжжя, вул. О. Пивоварова, 4)

про стягнення суми 38995 грн. 39 коп.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 10.08.2020 надійшла позовна заява Приватного підприємства Лірен про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Метцентр суми 38995 грн. 39 коп. пені.

Ухвалою суду від 13.08.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2045/20 (номер провадження 9/103/20), вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

12.10.2020 за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. Відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання з поставки товару на загальну суму 433282,17 грн. згідно з умовами укладеного сторонами договору поставки № 04/19-1 від 20.07.2019, а саме: не здійснив в строк до 05.01.2020 поставку товару (строк поставки обумовлений у Специфікаціях № 9 від 14.11.2019 та № 10 від 19.12.2019). Позивач направляв відповідачу претензію, у відповіді на яку останній повідомив про неможливість поставки товару з причин невиконання умов договору контрагентом-постачальником ТОВ «ТД Метцентр» та просив вважати вказані специфікації анульованими. ПП «Лірен» погодилося анулювати зазначені специфікації. На підставі викладеного, позивач просить суд відповідно до умов п. 6.1 договору поставки стягнути з відповідача пеню за прострочення поставки товару, нарахованої з 06.01.2020 по 23.01.2020 (день анулювання специфікацій), що становить суму 38995,39 грн. Позов обґрунтовано ст.ст.11, 526, 530, 611, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договору поставки.

08.09.2020 до господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив з наступних підстав. Виробником металопродукції, яку ТОВ «Торговий дім «Метцентр» повинно було поставити ПП «Лірен» по договору №04/19-1 від 30.07.2019р. згідно специфікацій №9 від 14.11.2019р., №10 від 19.12.2019р., є ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна». Інші постачальники узгодженого з ПП «Лірен» асортименту товару у ТОВ «ТД Метцентр» відсутні. Проте ПрАТ «Дніпроспецсталь» порушило строки поставки продукції встановлені договором укладеним із ним (договір №16064 від 08.02.2016) та взагалі відмовився від виконання договору з ТОВ «ТД Метцентр», що в свою чергу привело до неможливості невиконання зобов`язань з поставки товару відповідачем перед позивачем. Про зазначені обставини відповідач повідомляв позивача у відповіді на претензію листом вих.№23/01 від 23.01.2020. ТОВ «ТД Метцентр» зверталося до суду із позовом з приводу неналежного виконання зобов`язань з боку ПрАТ «Дніпроспецсталь» за договором №16064 від 08.02.2016. Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/894/20 від 04.06.2020, встановлено факт неналежного виконання договірних зобов`язань з боку ПрАТ «Дніпроспецсталь». Статтею 614 ЦК України визначено обставини за умови настання яких особа несе цивільно-правову відповідальність за порушення виконання зобов`язань. У зв`язку із цим, відповідач вважає, що в даному випадку його вина в порушенні строку поставки товару по договору №04/19-1 від 30.07.2019 відсутня. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Метцентр» (Постачальник, відповідач у справі) та Приватним підприємством «Лірен» (Покупець, позивач у справі) був укладений договір поставки №04/19-1, умовами якого встановлено, що Постачальник передає, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити металопродукцію (товар), в кількості, передбаченій Додатком № 1 (специфікації). Термін поставки, ціна, номенклатура, технічні вимоги до товару, кількість, визначаються Додатком № 1 (специфікаціями) до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Ціна за одиницю виміру та загальна вартість договору визначаються узгодженим Додатком № 1 (специфікаціями) до цього договору (п.п. 1.1, 3.3).

Цей договір поширюється тільки на прийняті Постачальником замовлення Покупця, оформлені у вигляді Додатка (специфікації) до цього договору. Зміни в Додаток № 1 (специфікації) можуть вноситися за згодою сторін до початку виробництва товару (п.п. 1.2, 1.3).

За змістом п. 2.1 договору датою поставки вважається дата, зазначена в товарно-транспортній накладній.

Сторонами договору були підписані Специфікацію № 9 від 14.11.2019, в якій обумовлено поставку товару на суму 97462,65 грн., в т.ч. ПДВ, та Специфікацію № 10 від 19.12.2019 на суму 335819,52 грн., в т.ч. ПДВ, всього - на загальну суму 433282,17 грн. Строк поставки товару згідно з вказаними специфікаціями не пізніше 05.01.2020. Умови оплати: протягом п`яти днів по факту поставки.

Матеріали справи свідчать, що позивач направив на адресу відповідача претензію від 20.01.2020 № 3-01 з проханням виконати зобов`язання з поставки товару по специфікаціям №10 від 19.12.2019 та № 9 від 14.11.2019 по договору № 04/19-01 від 30.07.2019, який повинен був бути поставлений в строк до 5 січня 2020, однак не поставлений, що може призвести до штрафних санкцій для ПП «Лірен» з боку покупців, перед якими останнє має зобов`язання.

У відповіді (вих. № 23/01 від 23.01.2020) на вказану претензію, ТОВ «ТД «Метцентр» повідомило про неможливість виконання зобов`язання перед ПП «Лірен» по договору №04/19-1 в частині поставки товару по специфікаціям №№ 9, 10 через порушення виробником металопродукції ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» строків поставки продукції та його відмовою від виконання договірних зобов`язань. У зв`язку із цим, відповідач просив вважати зазначені специфікації анульованими.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України визначено, що підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Згідно з умовами вказаних Специфікацій поставка товару повинна була бути здійснена не пізніше 05.01.2020.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 38 995,39 грн. пені за прострочення поставки товару, нарахованої з 06.01.2020 по 23.01.2020 (день анулювання специфікацій) на підставі п. 6.1 договору поставки.

В силу приписів статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.1 укладеного сторонами договору поставки передбачено, що за прострочення поставки (недопоставку) товару в обумовлені сторонами терміни Постачальник сплачує Покупцеві пеню у розмірі 0,5% від вартості недопоставленого товару, за кожен день прострочення поставки.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов`язання за договором щодо поставки товару у визначений сторонами строк не надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені заявлено правомірно. Розрахунок заявлених вимог здійснений позивачем правильно. Вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про відсутність його вини у порушенні строку поставки товару, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частинами 1, 4 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

За таких обставин, суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, викладені у відзиві доводи відповідача щодо відсутності вини у порушенні строку поставки товару внаслідок невиконання зобов`язання перед відповідачем його контрагентом виготовлювачем металопродукції, яку ТОВ «Торговий дім «Метацентр», в свою чергу, повинно було поставити ПП «Лірен» по договору № 04/19-1 від 30.07.2019 згідно специфікацій №9 від 14.11.2019 та № 10 від 19.12.2019.

Крім того, згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

На підставі викладеного, позов задовольняється судом в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Метцентр, (69035, м.Запоріжжя, вул. О. Пивоварова, 4) на користь Приватного підприємства Лірен, (69035, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 82-Б, кв. 18) суму 38 995 грн. 39 коп. пені, суму 2102 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 15.10.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва