РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020Справа № 910/10844/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіопласт" Київської області

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 3255081 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Божко Д.О.

Представники:

від позивача: Власенко О.С.,

від відповідачів: Аксьонов М.В.

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіопласт" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем були укладені договори на постачання товару №№ 53-123-01-19-05973 від 2 грудня 2019 р. та 53-123-01-20-06197 від 16 березня 2020 р., згідно з якими він зобов`язався передати відповідачу товар - код CPV 44810000-1 по ДК 021:2015 фарби загальною вартістю 3167952 грн., а останній - прийняти та оплатити його вартість на умовах договорів.

Всупереч умов указаних договорів відповідач не оплатив одержаний товар, заборгувавши йому за першим договором 2988000 грн., другим - 179952 грн.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 3167952 грн. боргу (2988000+179952), борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 56772 грн., три проценти річних з простроченої суми 34357,09 грн., понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 93,60 грн. поштових витрат за надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, а також 10000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на складне фінансове становище його підприємства. Також вказував на неможливість виконання зобов`язання у передбачені строки внаслідок форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), які були спричинені запровадженням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами по справі були укладені договори на постачання товару №№ 53-123-01-19-05973 від 2 грудня 2019 р. та 53-123-01-20-06197 від 16 березня 2020 р., згідно з умовами яких позивач зобов`язався передати відповідачу товар - код CPV 44810000-1 по ДК 021:2015 фарби в асортименті, кількості та цінами вказаними в специфікаціях № 1, які є невід`ємними частинами договору, а останній - прийняти та оплатити його вартість на умовах договорів.

Відповідно до умов п. 2.1. договорів вартість товару за договором № 53-123-01-19-05973 від 2 грудня 2019 р. становить 2988000 грн., за договором № 53-123-01-20-06197 від 16 березня 2020 р. - 179952 грн.

Оплата за договорами відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікацій № 1 (додатки до договору) та виконання постачальником умов п.п. 3.2., 5.1. договорів (п. 2.2. договорів).

Згідно п. 3.2. договорів з товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в трьох примірниках), з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно (для платників ПДВ); податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку визначеному законодавством з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно, електронного підпису уповноваженої платником особи і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних шляхом направлення її на електронну адресу покупця протягом терміну визначеного чинною редакцією ПКУ; електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН; паспорт або сертифікат, або документ який підтверджує якість товару; копії протоколів пожежних випробувань з показниками не гіршими за В1, Г1, РП1, Д2, Т2 на емаль ЕП-574 завірені печаткою постачальника.

Відповідно до умов п.п. 12.1., 12.2. договорів строк дії договору № 53-123-01-19-05973 встановлений з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2020 р., договору № 53-123-01-20-06197 встановлений з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2021 р.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищевказаних договорів.

Поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ 675 від 5 грудня 2019 р., 687 від 12 грудня 2019 р., 699 від 17 грудня 2019 р., 703 від 20 грудня 2019 р., 705 від 26 грудня 2019 р., 112 від 13 квітня 2020 р., товарно-транспортними накладними №№ Р675 від 5 грудня 2019 р., Р687 від 12 грудня 2019 р., Р699 від 17 грудня 2019 р., Р703 від 20 грудня 2019 р., 705 від 26 грудня 2019 р., 112 від 13 квітня 2020 р., паспортами якості № 19-005-07042, 19-002-07050 від 3 грудня 2019 р., сертифікатами якості та протоколами випробувань стверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за указаними договорами поставки, зокрема, за договором № 53-123-01-19-05973 від 2 грудня 2019 р. у розмірі 2988000 грн. та 53-123-01-20-06197 від 16 березня 2020 р. - 179952 грн.

Доказів належної оплати за договорами суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за договорами, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 3255081 грн. боргу (2988000+179952), 56772 грн. збитків в наслідок інфляції за час прострочення, 34357,09 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Посилання відповідача на відсутність у нього необхідних коштів для виконання зобов`язання відповідно до вимог ст. 617 ЦК України не звільняють його від обов`язку належного виконання ним грошових зобов`язань за спірними договорами.

Також доводи відповідача про те, прострочення виконання зобов`язання сталося внаслідок непереборної сили, у зв`язку з чим він звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання є необґрунтованими, оскільки сертифікату Торгово-промислової палати України про наявність таких обставин суду не надано.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати, у т.ч. поштові витрати позивача у розмірі 93,60 грн., стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіопласт" Київської області задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіопласт" (08140, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. М.Величка, 7, код 35848 грн. боргу, 56772 грн. збитків в наслідок інфляції за час прострочення, 34357,09 грн. три проценти річних з простроченої суми, 48826,21 грн. витрат по оплаті судового збору, 93,60 грн. інших судових витрат.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 12 жовтня 2020 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар