ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 вересня 2020 року м.Тернопіль Справа №921/393/20
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

до відповідача: Приватного підприємства «ФОРВАРД-ОРТО», м.Тернопіль

про стягнення 7162,68грн пені

за участю представників:

позивача: Гринчук Н.І., головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність №246/13/01 від 12.06.2020; Мазур О.І., завідувач сектору з питань забезпечення засобами реабілітації відділу обслуговування ветеранів та осіб з інвалідністю, довіреність №1956/13/02 від 22.09.2020;

відповідача: Гамрецький Є.О., адвокат, ордер серії АІ №1042683 від 13.07.2020 (в режимі відео конференції).

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, м.Тернопіль звернулося 15.06.2020 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№452) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства «ФОРВАРД-ОРТО», м.Тернопіль, про стягнення 7162,68грн пені, нарахованої за порушення строків виконання договорів про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю №03195636/2/19/406 від 17.12.2019, №03195636/2/19/407 від 17.12.2019 та №03195636/2/19/424 від 18.12.2019.

Позивач вказує, що згідно наданих відповідачем гарантійних листів від 06.12.2019 та від 14.12.2020 останнє зобов`язалося впродовж двох місяців з моменту отримання грошових коштів виконати зобов`язання перед органом соціального захисту населення шляхом забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (взуттям) осіб з інвалідністю згідно Переліку. Однак, у визначений строк зобов`язання за договорами не було виконано відповідачем, про що свідчать Акти приймання-передачі робіт, котрі сторонами підписані 06.03.2020, тобто з прострочкою відповідно на 16 та 17 днів.

За порушення строку виконання договірних зобов`язань на підставі п.3 розділу VI укладених договорів відповідачу нараховано пеню, котру підприємством частково погашено в розмірі 382,60грн по договору №03195636/2/19/406 від 17.12.2019, в розмірі 680,25грн по договору №03195636/2/19/407 від 17.12.2019 та в розмірі 87,89грн по договору №03195636/2/19/424 від 18.12.2019. Враховуючи те, що відповідач відмовляється оплачувати решту суми нарахованої пені, що вбачається з відповіді на претензію від 16.03.2020, Управління звернулося з даним позовом з метою захисту порушених майнових прав шляхом стягнення сум нарахованої пені в примусовому порядку.

Заперечення відповідача.

Відповідач у відзиві на позов без номеру від 13.07.2020 (вх.№4802 від 24.07.2020) та його представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Зазначив, що 06 березня 2020 року між сторонами складено та підписано Акти приймання-передачі робіт (надання послуг) по договору №03195636/2/10/406 на суму 332614,00грн, по договору №03195636/2/19/407 на суму 313305,00грн, по договору №03195636/2/19/424 на суму 173235,00грн, а також Витяги з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації, котрі є додатками до Актів та є обов`язковими документами при здійсненні розрахунків, адже в них зазначається дата видачі особам технічних та інших засобів реабілітації. Позивачем підписано Витяги без зауважень, відтак, інформація зазначена у них є достовірною та не оспорюється сторонами. Оскільки, предметом договорів є забезпечення осіб з інвалідністю ортопедичним взуттям на підставі виданих Управлінням направлень, відповідач вважає, що пеня повинна нараховуватися від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, а не від загальної ціни договору (вартості виконаних послуг).

За підрахунками відповідача, котрі здійснені з урахуванням даних, що містяться у Витягах за договором №03195636/2/19/406 прострочено зобов`язання на суму 39782,00грн; за договором №03195636/2/19/407 - на суму 70731,00грн; за договором №03195636/2/19/424 - на суму 9748,00грн.

За розрахунками відповідача сума пені за прострочення виконання робіт складає: за договором №03195636/2/19/406 від 17.12.2019 - 382,60грн пені, нарахованої на 39782,00грн за 16 днів прострочення (з 20.02.2020 по 05.03.2020); за договором №03195636/2/19/407 від 17.12.2019 - 680,25грн пені, нарахованої за період з 20.02.20 по 05.03.2020 (16 днів) на суму 70731,00грн; за договором №03195636/2/19/424 від 18.12.2019 - 87,89грн пені, нарахованої з 20.02.20 по 05.03.2020 (15 днів) на суму 9748,00грн. Зазначені суми пені підприємством сплачено 14.04.2020, що не заперечується Управлінням, тому вважає заявлений позов безпідставним.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 06.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 28.07.2020.

Позовну заяву, згідно ухвали від 20.07.2020 (після відкриття провадження у справі) залишено без руху з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172, ч.1 ст.174 ГПК України. Ухвалою від 22.07.2020 судом продовжено розгляд спору.

У зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливили участь представника відповідача у даній справі (адвоката Гамрецького Є.О.) в судовому засіданні 28.07.2020 в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Солом`янському районному суду міста Києва (ухвала від 24.07.2020), на підставі п.3 ч.2 ст.202 ГПК України, судове засідання відкладено на 15.09.2020, а згодом на 24.09.2020.

В судовому засіданні 24.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в сукупності, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, господарський суд встановив такі фактичні обставини справи.

У грудні 2019 року між Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради як Органом соціального захисту населення та Приватним підприємством «Форвард-Орто» як Підприємством було укладено три договори про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (крім протезів верхніх та нижніх кінцівок, ортезів шарнірних на нижні кінцівки, крісел колісних).

Так, 17 грудня 2019 року було укладено два догвори №03195636/2/19/406 та №03195636/2/19/407, а 18 грудня 2019 року договір №03195636/2/19/424 (далі - договори). Умови укладених договорів за своїм змістом є ідентичними, окрім їх ціни, що формується з вартості індивідуальних заявок та Переліку індивідуальних замовлень з визначенням їх граничної ціни.

За умовами укладених договорів Підприємство зобов`язалося забезпечити осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб взуттям на підставі направлень, а Орган соціального захисту населення зобов`язався здійснити оплату за забезпечення відповідної категорії осіб з інвалідністю взуттям в межах граничної ціни за кожний засіб, встановленої Мінсоцполітики, а у разі її перевищення - за рішеннями Мінсоцполітики на підставі рекомендацій робочої групи із деяких питань забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб згідно з цими договорами. Граничні ціни за взуття визначені у додатках, які є невід`ємними частинами договорів. Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації (далі по тексту ТЗР) здійснюється відповідно до вимог Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року №321 (п.1 розділу І договорів).

Для виконання процедури виготовлення взуття окремим категоріям громадян, згідно п.1 розділу ІІІ договорів, Підприємство зобов`язалося: 1) забезпечити обов`язкове внесення інформації до централізованого банку даних з проблем інвалідності щодо дати відкриття попередніх замовлень та індивідуальних заявок осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб або їх законних представників на забезпечення ТЗР для формування договорів; 2) здійснити забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР відповідно до вимог Порядку та договорів; 3) здійснити оцінку функціональних можливостей користувача залежно від його індивідуальних потреб, а також рекомендацій і протипоказань щодо призначення; 4) оформити замовлення/анкету на виготовлення/забезпечення ТЗР за зверненням особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи або їх законного представника за формою, затвердженою Мінсоцполітики, на підставі оригіналу направлення не раніше ніж за два місяці до закінчення строку експлуатації попереднього виробу, про що зробити відмітку в банку даних; 5) узгодити з особою з інвалідністю, дитиною з інвалідністю, іншою особою або їх законним представником замовлення / анкету на виготовлення/забезпечення ТЗР; 6) уточнити антропометричні дані особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи у разі виготовлення ТЗР за індивідуальним замовленням не пізніше ніж за 30 днів до передачі замовлення для виробництва; 7) провести за необхідності огляд особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи, про спосіб і дату такого огляду поінформувати зазначену особу або їх законного представника; 8) видати готовий ТЗР особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законному представнику; 9) зробити відмітки у банку даних, зазначивши дату та фактичну ціну виробу, після забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи ТЗР; 10) дотримуватися гарантійних зобов`язань та строку гарантійного обслуговування на ТЗР.

В свою чергу, згідно п.3 розділу ІІІ договору, Орган соціального захисту населення зобов`язався: 1) сформувати направлення у банку даних на забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи ТЗР з урахуванням строків експлуатації попередньо отриманих засобів реабілітації і медичних висновків 2) видати або направити зазначеній особі або її законному представнику оригінал цього направлення у паперовому вигляді за формою, затвердженою Мінсоцполітики, в одному примірнику; 3) укласти на основі відкритих підприємством індивідуальних заявок та попередніх замовлень на забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР договір у межах виділених коштів; 4) оплатити Підприємству фактичну вартість забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР шляхом перерахування коштів на рахунок Підприємства у строки та на умовах, встановлених договором та Порядком.

Загальна ціна договору №03195636/2/19/406 від 17.12.2019 сторонами визначена у розмірі 337498,00грн. В подальшому сторонами до цього договору укладено додаткову угоду №1 від 06.03.2020,згідно якої ціну договору зменшено до 332614,00грн, тобто на 4884грн. Кошти в сумі 4884грн Підприємством повернуто Управлінню, що підтверджується Випискою з казначейського рахунку від 05.03.2020 (а.с.94).

Загальна ціна договору №03195636/2/19/407 від 17.12.2019 сторонами визначена у розмірі 313305,00грн, а договору №03195636/2/19/424 від 18.12.2019 - у розмірі 173235,00грн.

Пунктами 2-7 розділу ІІ договорів визначено спосіб та порядок оплати за надані послуги по забезпеченню осіб з інвалідністю взуттям. Так, у п.3 розділу ІІ договорів встановлено, що Орган соціального захисту населення здійснює оплату після забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР не пізніше 14 робочих днів з дати надходження до органу соціального захисту населення акта приймання-передачі робіт (надання послуг). Оплата за забезпечення ТЗР здійснюється на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі робіт (надання послуг), до якого додається витяг з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам ТЗР за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та рахунка Підприємства на оплату (п.п.2, 3 розділу ІІ договорів).

У пункті 5 розділу ІІ договорів визначено, що у разі отримання від Підприємства письмового підтвердження про готовність виконати індивідуальні заявки осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб та їх законних представників на забезпечення ТЗР Орган соціального захисту населення може здійснити у грудні попередню оплату за ТЗР на строк не більше двох місяців відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти».

У такому випадку Підприємство зобов`язується забезпечити осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб ТЗР на суму отриманої попередньої оплати відповідно до Порядку та умов договорів та надати Органу соціального захисту населення Акт приймання-передачі робіт (надання послуг), до якого додається Витяг з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам ТЗР (п.6 розділу ІІ договорів).

Також, згідно п.п.1, 3 розділу VI договорів сторонами встановлено відповідальність за невиконання або неналежне виконання сторонами своїх зобов`язань за договорами, зокрема, за порушення Підприємством строків виконання зобов`язань за договорами Орган соціального захисту населення стягує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягує штраф у розмірі десяти відсотків зазначеної вартості.

Дані договори набрали чинності з моменту їх підписання та діяли до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань до повного та належного їх виконання сторонами (розділ IX договору).

У Переліку технічних та інших засобів реабілітації, якими підприємство забезпечує осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб згідно з договорами, та їх граничні суми, котрі є додатками до договорів, сторонами погоджено загальну ціну кожного договору та загальну вартість усіх виробів, зазначено список осіб з інвалідністю (П.І.Б, номер направлення, дата) для яких ТЗР будуть виготовлені Підприємством.

06 грудня 2019 року ПП «Форвард-Орто» на виконання п.5 розділу ІІ договорів позивачу скеровано гарантійні листи (№11 до договору №03195636/2/19/407, №12 до договору №03195636/2/19/406 та 14.12.2019 - №31 до договору №03195636/2/19/424), в яких Підприємство просило Управління здійснити попередню оплату для виготовлення індивідуальних замовлень осіб з інвалідністю та гарантувало належне виконання своїх зобов`язань перед Органом соціального захисту населення згідно укладених договорів протягом двох місяців з моменту отримання коштів.

У пункті 2 гарантійних листів обумовлено відповідальність у вигляді пені за невиконання або неналежне виконання Підприємством договірних зобов`язань, передбачених у п.1, 2 Гарантій, в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діятиме на період прострочення, від суми недопоставлених технічних та інших засобів реабілітації, за кожний день затримки, а також сплату штрафу у розмірі 10% від зазначеної вартості у разі прострочення виконання зобов`язань понад тридцять днів.

На підставі наданих гарантійних листів та з урахуванням умов договорів Управлінням було перераховано:

- по договору №03195636/2/19/406 від 17.12.2019 кошти в сумі 337498,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №474 від 18 грудня 2019 року;

- по договору №03195636/2/19/407 від 17.12.2019 кошти в сумі 313305,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №473 від 18 грудня 2019 року;

- по договору №03195636/2/19/424 від 18.12.2019 кошти в сумі 173235,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №493 від 19 грудня 2019 року. Даний факт сторонами у справі не оспорюється.

В свою чергу, відповідачем на підставі індивідуальних замовлень осіб з інвалідністю було забезпечено осіб ТЗР (взуттям), що підтверджується підписаними між сторонами:

1) Актом приймання-передачі робіт (надання послуг) №03195636/2/19/406 від 06.03.2020, згідно якого передано та прийнято взуття на загальну суму 332614,00грн та Витягом з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації, а саме: 21.12.2019 Підприємством передано замовлень на загальну суму 260697,00грн; 23.12.2019 передано замовлень на суму 4953,00грн; 26.12.2019 передано замовлень на суму 5496,00грн; 28.12.2019 на суму 11918,00грн; 10.01.2020 на суму 4884,00грн; 30.01.2020 на суму 4884,00грн; 04.03.2020 на суму 16802,00грн; 05.03.2020 на суму 22980,00грн;

2) Актом приймання-передачі робіт (надання послуг) №03195636/2/19/407 від 06.03.2020, згідно якого передано та прийнято взуття на загальну суму 313305,00грн та Витягом з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації, а саме: 18.12.2019 передано взуття на загальну суму 66630,00грн; 19.12.2019 передано взуття на загальну суму 85072,00грн; 20.12.2019 передано взуття на загальну суму 5496,00грн; 23.12.2019 передано взуття на суму 5014,00грн; 28.12.2019 передано взуття на суму 55476,00грн; 08.01.2020 на суму 9718,00грн; 16.01.2020 на суму 2734,00грн; 30.01.2020 на суму 9698,00грн; 05.02.2020 на суму 2736,00грн; 04.03.2020 на суму 34343,00грн; 05.03.2020 на суму 36388,00грн;

3) Актом приймання-передачі робіт (надання послуг) №03195636/2/19/424 від 06.03.2020, згідно якого передано та прийнято взуття на загальну суму 173235,00грн та Витягом з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації, а саме: 24.12.2019 передано взуття на суму 115885,00грн; 26.12.2019 передано взуття на суму 7618,00грн; 27.12.2019 передано взуття на загальну суму 6450,00грн; 30.12.2019 передано взуття на суму 4300,00грн; 11.01.2020 на суму 4884,00грн, 16.01.2020 на суму 7518,00грн, 17.01.2020 на суму 2150,00грн, 31.01.2020 на суму 5014,00грн, 03.02.2020 на суму 2150,00грн, 04.02.2020 на суму 7518,00грн, 04.03.2020 на суму 4884,00грн, 05.03.2020- на суму 4864,00грн.

В ході розгляду спору судом з`ясовано, що відповідачем виконувалися індивідуальні замовлення осіб з інвалідністю згідно отриманих індивідуальних направлень. Видача взуття особам з інвалідністю здійснювалася в порядку черговості по мірі виконання замовлень.

Позивач стверджує, що ним 18.02.2020 та 19.02.2020 на адресу відповідача було надіслано претензії №309/13.5, №310/13.5, №313/13.5 про порушення строків виконання зобов`язань та стягнення пені. Втім, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт їх надіслання чи вручення відповідачу; такі докази позивачем не подані, незважаючи на те, що судом на дану обставину зверталася увага, а Підприємство заперечило щодо факту їх отримання.

10.03.2020 Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося до відповідача з претензіями №474/13.5, №473/13.5, №475/13.5, в яких вимагало сплати пені, нарахованої за період з 18.02.2020 по 06.03.2020 за несвоєчасне виконання Підприємством взятих договірних зобов`язань в частині виконання замовлень по виготовленню взуття для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб згідно з Переліком, зокрема за договором №03195636/2/19/407 у розмірі 3445,81грн, за договором №03195636/2/19/406 у розмірі 3201,53грн, за договором №03195636/2/19/424 1666,08грн пені.

У листах-відповідях №№100, 101, 102 від 16.03.2020 ПП «Форвард-Орто» частково визнано підставність нарахування пені, однак зазначено про необхідність врахування дат передачі кожного виробу особі з інвалідністю, що містяться у Витягах з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації, які є додатками до Актів прийому-передачі від 06.03.2020.

З урахуванням цих обставин, Підприємством проведено розрахунок пені по кожному договору та визначено, що за договором №03195636/2/19/406 зобов`язання на суму 292832,00грн виконано в установлений термін (до 18.02.2020), а прострочено лише на суму 39782,00грн, розмір пені складає 382,60грн, котра нарахована за період з 19.02.2020 по 05.03.2020 на прострочену суму зобов`язання 39782,00грн.

По договору №03195636/2/19/407 Підприємством забезпечено осіб взуттям на загальну суму 242574,00грн до 18.02.2020, а на суму 70731,00грн до 06.03.2020. Відтак, відповідачем нараховано пеню в розмірі 680,25грн за період з 19.02.2020 по 05.03.2020 на суму простроченого зобов`язання в розмірі 70731,00грн.

Згідно договору №03195636/2/19/424 передано ТЗР, загальною вартістю 163487,00грн в межах двохмісячного строку, а на суму 9748,00грн з порушенням строку. Відповідно, за підрахунками підприємства сума пені складає 87,89грн, нарахована на суму 9748,00грн за період з 20.02.2020 по 05.03.2020.

Наведений у листах-відповідях від 16.03.2020 розмір пені відповідачем сплачено 14.04.2020, що підтверджується Випискою з казначейського рахунку позивача (а.с.73-74).

У зв`язку з наведеним, ПП «Форвард-Орто» просило Управління скоригувати суми нарахованої пені за порушення строків виготовлення взуття.

Однак, позивач у листі №682/13/03 від 07.04.2020 зазначив, що факт передачі виробів підтверджено в Актах прийому-передачі робіт, котрі складено 06.03.2020, що є порушенням строку виготовлення Підприємством взуття, котрий обраховано з моменту перерахування коштів.

Таким чином, позивач вважає, що до сплати підлягає пеня по договору №03195636/2/19/406 від 17.12.2019 в розмірі 3063,21грн, по договору №03195636/2/19/407 від 17.12.2019 в розмірі 2521,28грн, по договору №03195636/2/19/424 від 18.12.2019 в розмірі 1578,19грн (лист №735/13.5.1 від 15.04.2020), з урахуванням часткової оплати.

ПП «Форвард-Орто» вимоги Управління щодо погашення суми нарахованої пені не виконало, тому позивач просить стягнути пеню в примусовому порядку.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів.

Статтею 10 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що центральні органи виконавчої влади беруть участь у здійсненні державної політики у сфері реабілітації осіб з інвалідністю та в межах своїх повноважень забезпечують: контроль за втіленням державної політики у сфері реабілітації осіб з інвалідністю; розробку нормативно-правових актів з питань соціального захисту осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, контроль за додержанням законодавства, що регламентує правовідносини у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 9 ст. 26 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Також, за нормами ч.9 ст.38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» порядок та умови забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю лікарськими, технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, санаторно-курортними путівками, автомобілями, а також переліки технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №321 від 05.04.2012 затверджено Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації, переліків таких засобів (далі - Порядок №321).

Цей Порядок визначає механізм безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації; безготівкового перерахування коштів підприємствам, що виконали індивідуальні заявки осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення на виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, надання послуг з їх ремонту.

Пунктом 3 Порядку визначено, особи з інвалідністю, діти з інвалідністю, діти віком до 18 років, а також ветерани військової служби, ветерани органів внутрішніх справ і ветерани державної пожежної охорони, особи похилого віку, жінки після мастектомії та з вродженими вадами молочних залоз, постраждалі внаслідок антитерористичної операції (далі - інші особи) мають право на безоплатне забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації відповідно до Законів України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про реабілітацію інвалідів в Україні», «Про загальну середню освіту» і «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

За умовами п.2 вищевказаного Порядку, до технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення через структурні підрозділи соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення), належать:

протезно-ортопедичні вироби, в тому числі ортопедичне взуття;

спеціальні засоби для самообслуговування та догляду;

засоби для пересування;

допоміжні засоби для особистої рухомості, переміщення та підйому;

меблі та оснащення;

спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією.

Згідно пункту 5 Порядку, технічні та інші засоби реабілітації, призначені для безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб за рахунок коштів державного бюджету виготовляються, постачаються і ремонтуються підприємствами, які відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим Мінсоцполітики.

Указані приписи законодавства закріплюють державні соціальні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії.

ПП «Форвард-Орто» входить до Переліку підприємств усіх форм власності, які виготовляють, постачають і ремонтують технічні засоби реабілітації та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим Мінсоцполітики (строк відповідності кваліфікаційним вимогам - 3 роки, починаючи з 2017 року) (https://www.msp.gov.ua/news/10513.html).

На підставі заяви особи з інвалідністю та іншої особи відповідно до вимог вищеназваних Законів України та Порядку №321 оформляється замовлення на виготовлення ТРЗ, яке передається для виробництва, а після виготовлення в установлений строк передається особі з інвалідністю чи іншій особі відповідно до законодавчих вимог.

Вказаним Порядком також визначено процедуру перерахування коштів підприємствам, що виконали індивідуальні заявки на виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, надання послуг з їх ремонту.

Згідно пп.3 п.53 Порядку №321 бюджетні кошти перераховуються підприємствам органом соціального захисту населення після забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації (крім протезів верхніх та нижніх кінцівок, ортезів шарнірними на нижні кінцівки та крісел колісних); надання послуг з післягарантійного ремонту технічних та інших засобів реабілітації, надання реабілітаційних послуг на підставі: актів приймання-передачі робіт (надання послуг), підписаний керівником (уповноваженою ним особою) підприємства та органом соціального захисту населення, до яких додається витяг з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації за формою, затвердженою Мінсоцполітики; рахунка підприємства на оплату.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2012 №321, наказом Мінсоцполітики від 12.04.2018 №506 «Про затвердження типових форм договорів про забезпечення особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи технічними та іншими засобами реабілітації, надання послуг з їх ремонту» затверджено Типову форму договору про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (крім протезів верхніх та нижніх кінцівок, ортезів шарнірних на нижні кінцівки, крісел колісних).

Відповідно до вимог Порядку №321 позивач здійснював забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації шляхом укладення угод для виконання індивідуальних замовлень.

Встановлено, що 17.12.2019 між Управлінням та ПП «Форвард-Орто» було укладено два договори про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації №03195636/2/19/406, №03195636/2/19/407, а 18.12.2019 договір про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації №03195636/2/19/424. Зміст та умови даних договорів відповідають Типовій формі №506 від 12.04.2018.

Сторонами договорів визначено загальну ціну кожного з договорів, що складається з вартості індивідуальних заявок, у тому числі попередніх замовлень, за попередні та поточний роки, осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб або їх законних представників на забезпечення ТЗР та становить по договору №03195636/2/19/406 - 332614,00грн, по договору №03195636/2/19/407 - 313305,00грн, по договору №03195636/2/19/424 - 173235,00грн.

На виконання умов договору, зокрема п.п.5, 6 розділу ІІ позивачем на рахунок відповідача перераховано грошові кошти повністю в якості попередньої оплати, що підтверджується копіями платіжних доручень №474 від 18 грудня 2019 року на суму 337498грн, №473 від 18 грудня 2019 року на суму 313305,00грн; №493 від 19 грудня 2019 року на суму 173235,00грн.

Підпунктом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», (котра була чинною до січня 2020 року) установлено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі, коли строк виконання послуг не перевищує двох місяців, зокрема, по забезпеченню технічних та інших засобів реабілітації, послуг з їх післягарантійного ремонту.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, ч.ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч.2 ст.193 Господарського кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, що за період дії зазначених Договорів, відповідач на підставі наданих Актів приймання-передачі робіт (надання послуг) №№03195636/2/19/406, 03195636/2/19/407, 03195636/2/19/424 від 06.03.2020 забезпечив ТЗР осіб з інвалідністю та інших осіб на загальну суму 824038 грн., що була перерахована позивачем у грудні 2019 року в якості попередньої оплати за засоби реабілітації.

Доказів щодо існування спору між сторонами щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаними вище актами матеріали справи не мстять.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що умови договорів №03195636/2/19/406 від 17.12.2019, №03195636/2/19/407 від 17.12.2019, №03195636/2/19/424 від 18.12.2019 не містять кінцевого строку виготовлення та видачі ПП «Форвард-Орто» взуття.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно із статтею 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується, і він вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторони були вільні у визначенні умов договорів, на свій розсуд приймали правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши три договори про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації.

У той же час, підприємством скеровано позивачу три гарантійних листи №№11 від 06.12.2019, № 12 від 06.12.2019, №31 від 14.12.2019 в яких гарантувало виготовлення взуття та передачу індивідуальних замовлень особам з інвалідністю протягом двох місяців з моменту отримання в грудні коштів від позивача.

Також, Підприємством у гарантійних листах визначено відповідальність у вигляді сплати пені та штрафу у разі невиконання або неналежне виконання ним договірних зобов`язань (пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діятиме на період прострочення, яка сплачується за кожен день затримки від суми недопоставлених технічних та інших засобів реабілітації).

Гарантійний лист це офіційний лист підприємства, що є юридичним гарантом виконання підприємством викладених у ньому зобов`язань.

В даному випадку на підставі гарантійних листів були перераховані позивачем грошові кошти як попередню оплату за укладеними договорами.

Отже, з урахуванням здійсненої позивачем попередньої плати, умов п.п.5, 6 розділу ІІ договорів, абзацу п`ятнадцятого підпункту 3 пункту 53 Порядку 321 щодо можливості попередньої оплати засобів реабілітації строком не більше двох місяців, а також наданих відповідачем гарантій щодо строків виготовлення індивідуальних замовлень у ПП «Форвард-Орто» виник обов`язок з виготовлення та передачі згідно індивідуальних замовлень взуття протягом двох місяців від дати отримання передоплати від Управління, а саме: у строк до 18.02.2020 на суму 337498,00грн по договору №03195636/2/19/406 на суму 313305,00грн по договору №03195636/2/19/407, а також у строк до 19.02.2020 на суму 173235,00грн по договору №03195636/2/19/424.

Матеріалами справи, зокрема Витягами з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам технічні та інші засоби реабілітації (ТЗР), котрі є невід`ємними додатками до Актів прийому-передачі (надання послуг) №№03195636/2/19/406, 03195636/2/19/407, 03195636/2/19/424 від 06.03.2020 підтверджується, що на виконання договірних зобов`язань Підприємством виконано та передано взуття згідно замовлень:

- за договором №03195636/2/19/406 від 17.12.2019: 21.12.2019 на суму 260697,00грн, 23.12.2019 на суму 4953,00грн, 26.12.2019 на суму 5496,00грн, 28.12.2019 на суму 11918,00грн, 10.01.2020 на суму 4884,00грн, 30.01.2020 на суму 4884,00грн, 04.03.2020 на суму 16802,00грн, 05.03.2020 на суму 22980,00грн;

- за договором №03195636/2/19/407 від 17.12.2019 передано взуття на загальну суму 313305,00грн, а саме: 18.12.2019 на суму 66630,00грн, 19.12.2019 на суму 85072,00грн, 20.12.2019 на суму 5496,00грн, 23.12.2019 на суму 5014,00грн, 28.12.2019 на суму 55476,00грн, 08.01.2020 на суму 9718,00грн, 16.01.2020 на суму 2734,00грн, 30.01.2020 на суму 9698,00грн, 05.02.2020 на суму 2736,00грн, 04.03.2020 на суму 34343,00грн, 05.03.2020 на суму 36388,00грн;

- за договором №03195636/2/19/424 від 18.12.2019 передано взуття на загальну суму 173235,00грн, а саме: 24.12.2019 на суму 115885,00грн, 26.12.2019 на суму 7618,00грн, 27.12.2019 на суму 6450,00грн, 30.12.2019 на суму 4300,00грн; 11.01.2020 на суму 4884,00грн, 16.01.2020 на суму 7518,00грн, 17.01.2020 на суму 2150,00грн, 31.01.2020 на суму 5014,00грн, 03.02.2020 на суму 2150,00грн, 04.02.2020 на суму 7518,00грн, 04.03.2020 на суму 4884,00грн, 05.03.2020- на суму 4864,00грн.

Слід зазначити, що Витяг з реєстру про видані особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам ТЗР є обов`язковим документом, який містить дату фактичної видачі особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, іншим особам ТЗІ та є невід`ємним додатком до відповідного Акту приймання-передачі робіт (наданих послуг).

Сторонами підписано Акти приймання-передачі робіт (наданих послуг) №№03195636/2/19/406, 03195636/2/19/407, 03195636/2/19/424 від 06.03.2020 та долучені до них Витяги без зауважень чи будь яких інших застережень. У долучених до справи Витягах міститься інформація щодо кожного індивідуального замовлення, його вартості та дати видачі.

Матеріали справи не містять доказів щодо існування між сторонами спору з приводу достовірності даних, зазначених у Витягах. Згідно усних пояснень представника відповідача, у березні 2020 року особам з інвалідністю видавалися індивідуальні замовлення після їх переробки, тобто взуття, яке не підійшло особам після примірки.

Суд погоджується з доводами відповідача і це слідує з даних Витягу №03195636/2/19/406, що індивідуальні замовлення на суму 292832,00грн відповідачем виконано до 18.02.2020 (у двомісячний строк з дня отримання передплати), тоді як на суму 39782,00грн виконано до 06.03.2020; згідно Витягу №03195636/2/19/407 в межах передбаченого у гарантійних листах строку відповідачем виконано індивідуальні замовлення на суму 242 574,00грн (до 18.02.2020), а на суму 70731,00грн- до 06.03.2020; згідно Витягу №03195636/2/19/424 виконано зобов`язання на суму 163487,00грн у строк до 19.02.2020, а на суму 9748,00грн - до 06.03.2020, тобто з простроченням.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання з надання послуг щодо забезпечення осіб з інвалідністю взуттям не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 1 ст.546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Відповідно до п. 1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У гарантійних листах №№11, 12 від 06.12.2019, №31 від 14.12.2019 ПП «Форвард-Орто» узгоджено відповідальність за невиконання або неналежне виконання підприємством договірних зобов`язань у вигляді сплати пені, котра нараховується у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діятиме на період прострочення за кожен день затримки від суми недопоставлених технічних та інших засобів реабілітації.

Судом встановлено, що відповідачем по укладених з позивачем договорах допущено прострочення виконання індивідуальних замовлень в період з 20.02.2020 по 05.03.2020 на суму 39782,00грн (за договором №03195636/2/19/406); на суму 70731,00грн (за договорами №03195636/2/19/407) та на суму 9748,00грн за договором №03195636/2/19/424.

Таким чином, сума пені за прострочення виконання замовлень по договору №03195636/2/19/406 складає 358,69грн, по договору №03195636/2/19/407 637,74грн, по договору №03195636/2/19/424- 87,89грн (розрахунок суду міститься в матеріалах справи).

З долучених до справи платіжних доручень №10193 на суму 87,89грн, №10194 на суму 382,60грн, №10201 на суму 880,25грн підтверджується факт сплати ПП «Форвард-Орто» відповідних сум пені за укладеними правочинами.

Посилання позивача на те, що за умовами договорів обов`язок з оплати наданих послуг в Управління виникає саме з моменту підписання акту приймання - передачі, тому на підставі п.3 розділу VI договорів було нараховано пеню за період з 19.02.2020 по 06.03.2020 в розмірі 3063,21грн згідно договору №03195636/2/19/406, в розмірі 2521,28грн згідно договору №03195636/2/19/407, та в розмірі 1578,19грн згідно договору №03195636/2/19/424 (з урахуванням зарахованої оплати пені, здійсненої позивачем 14.04.2020) не заслуговують на увагу, оскільки умови договорів в частині нарахування пені позивачем трактуються невірно, тобто без умов гарантійних зобов`язань, якими передбачено нарахування пені від суми недопоставлених технічних та інших засобів реабілітації; без урахування обставин здійснення передоплати, які є відмінними від визначених у абзаці 2 пп.3 пункту 53 Порядку №321 обставин перечислення бюджетних коштів підприємству після забезпечення осіб ТЗР і в цьому випадку кошти перераховуються Управлінням на підставі актів приймання-передачі робіт; без врахування специфіки забезпечення осіб з інвалідністю взуттям та даних витягів з реєстру осіб. Витяги з реєстру про видані засоби реабілітації підтверджують факт виконання індивідуальних замовлень, їх вартість та дату передачі безпосередньо особам. В свою чергу, Акти приймання-передачі робіт підтверджують загальну вартість переданих ТЗР згідно Витягів.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд звертає увагу, що умови укладених між сторонами договорів не містять кінцевої дати виготовлення взуття, а доказів надіслання претензій від 18.02.2020 позивач суду не надав, про їх отримання відповідач заперечив.

Окрім того, при здійсненні нарахування санкцій позивачем невірно зазначено період, за який нараховується пеня, тобто враховано 19.02.2020 та 06.03.2020, тобто перший та останній дні, коли прострочення не мало місце, адже нарахування пені здійснюється з першого календарного дня, наступного за останнім днем граничного строку виконання грошового зобов`язання, а закінчується днем фактичного виконання договору. При цьому день фактичного виконання договору не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у даній справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" де Суд зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Позивачем не додано до матеріалів справи належних доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог в частині правомірності нарахування пені, в частині визначення суми невиконаних індивідуальних замовлень по виготовленню взуття для осіб з інвалідністю та в частині періоду такого прострочення. Суму пені, яка позивачем правомірно нарахована за порушення строку виготовлення індивідуальних замовлень, Приватним підприємством «Форвард-Орто» сплачено добровільно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2102грн, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 216, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09.10.2020.

Суддя Н.О. Андрусик