номер провадження справи 12/42/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 Справа № 908/551/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/551/20

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" (70412, Запорізька область, с. Малишівка, вул. Квітуча, буд. 2-А)

про стягнення 805 948,73 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Сідельникова О.Л., посвідчення адвоката № ЗП002263 від 16.07.2019, ордер серії АР № 1008976 від 14.05.2020, адвокат

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 10.06.2020, 23.06.2020, 08.07.2020, 21.07.2020, 04.08.2020, 13.08.2020 та 02.09.2020 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. №44/22-209 від 25.02.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" про стягнення 805948,73 грн., з яких: 560107,72 грн. заборгованість за поставлену електричну енергію, 161992,65 грн. пеня, 74326,53 грн. 15% річних та 9521,83 грн. інфляційні витрати.

При цьому на першому аркуші поданої позовної заяви позивач зазначив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 05.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/551/20, присвоєно справі номер провадження 12/42/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30.03.2020 о 15:00.

23.03.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява за вих. № 44/22-283 від 17.03.2020, в якій останній зазначає, що підприємство не має можливості забезпечити участь представника у засіданні та просить суд провести підготовче засідання, судове засідання та в цілому судове провадження без участі представника ДПЗД "Укрінтеренерго". При цьому позивач в заяві вказує, що позовні вимоги підтримує повністю.

Ухвалою суду від 30.03.2020 відкладено підготовче засідання на 27.04.2020 о 15:00.

17.04.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява за вих. № 44/22-387 від 14.04.2020, в якій останній зазначає, що у зв`язку з тим, що підприємство не має можливості забезпечити участь представника у засіданні просить суд провести судове засідання, та в цілому судове провадження без участі представника ДПЗД "Укрінтеренерго". При цьому позивач в заяві вказує, що позовні вимоги підтримує повністю.

27.04.2020 на адресу суду від Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» надійшли письмові пояснення за вих. № 33-33/6573 від 24.04.2020, в яких останнє зазначає наступне:

- ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 01.01.2019 не здійснює постачання електричної енергії споживачам Запорізької області, оскільки ліцензія на провадження такої діяльності анульована, в свою чергу, з 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» є оператором системи розподілу і надає послугу з розподілу електричної енергії споживачам Запорізької області;

- відповідно до п. 6.2.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, у разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору із попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку адміністратор розрахунків в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Правилами ринку з одночасним повідомленням операторів системи;

- відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії»;

- початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником;

- в свою чергу ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило відповідача про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом ПАТ «Запоріжжяобленерго» та приєднання споживача з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, даний факт підтверджується додатковою угодою № 1 до договору та додатком № 15.2 до договору, які підписані відповідачем;

- відповідно до додатка до листа «повідомлення оператора системи точки комерційного обліку споживачів, постачання електричної енергії за якими здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» фактичний обсяг споживання електричної енергії відповідача в січні 2019 становить 177507 кВт/год., тобто визначений позивачем вірно;

- отже, відповідач був обізнаний про перехід до нового ринку електричної енергії та мав всі можливості для укладення нового договору про постачання електричної енергії з будь-яким електропостачальником на січень 2019;

- оскільки відповідач не скористався своїм правом вибору електропостачальника то, як наслідок, відповідно до вимог закону був переведений до постачання електричної енергії постачальнику «останньої надії» - ДПЗД «Укрінтеренерго».

Ухвалою суду від 27.04.2020 продовжений строк підготовчого провадження до 03.06.2020 та відкладено підготовче засідання на 20.05.2020 о 16:15.

12.05.2020 на адресу суду від позивача надійшли пояснення щодо наявності юридичного інтересу ПАТ «Запоріжжяобленерго» в даній справі, а саме вказує, що в складі коштів, які споживачі електроенергії сплачують постачальнику «останньої надії» за поставлену електроенергію, є частина, яка має належати оператору системи розподілу за укладеними договорами (між оператором та постачальником «останньої надії») про послуги з розподілу, і які постачальник «останньої надії» сплачує оператору. Вважає, що ПАТ «Запоріжжобленерго» прямо зацікавлене в належному виконанні споживачами своїх зобов`язань перед ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії».

15.05.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України.

19.05.2020 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про вступ у справу як представника та клопотання про проведення судових засідань без участі позивача. У клопотанні позивач просить у зв`язку з тим, що підприємство не має можливості забезпечити участь представника у засіданні, просить провести судове засідання та в цілому судове провадження без участі представника ДПЗД «Укрінтеренерго».

Ухвалою суду від 20.05.2020 відкладено підготовче засідання на 10.06.2020 о 12:00.

Безпосередньо в судовому засіданні 10.06.2020 представник відповідача надав суду клопотання про продовження строку для подання відзиву, яке мотивоване тим, що у зв`язку з впровадженням на багатьох підприємствах карантинних заходів, в тому числі і на ТОВ "Інкомцентр", не мав об`єктивної можливості отримати документи на спростування позовних вимог та долучити їх до відзиву. Також надав суду клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у позивача:

- оригінал повідомлення оператора системи про точки комерційного обліку споживачів, постачання електричної енергії за якими здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" та належним чином засвідчену, розбірливу копію;

- повідомлення про дату припинення здійснення постачання електричної енергії з доказами направлення відповідачу;

- комерційну пропозицію, договір постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", рахунок за січень 2019 року, акт купівлі-продажу електричної енергії за січень 2019 року з доказами направлення відповідачу.

В обґрунтування клопотання про витребування доказів відповідач зазначив, що йому не надходило повідомлення про дату припинення здійснення постачання електричної енергії, як і комерційної пропозиції від позивача. Також вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач здійснював постачання електроенергії відповідачу, тому вважає що необхідно витребувати у позивача такі докази.

Ухвалою суду від 10.06.2020 відкладено підготовче засідання на 23.06.2020 о 15:15.

22.06.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- ані проект договору, ані комерційна пропозиція, ані рахунок від позивача до відповідача не надходив, окрім того жодних дій, направлених на прийняття умов публічного договору відповідач не вчиняв, ніяких документів від позивача не отримував та не підписував;

- окрім того 15.01.2019 відповідач уклав договір № 2019/25 про постачання електричної енергії з ТОВ «Центр енергетичного моделювання», та саме цей постачальник з січня здійснював постачання електричної енергії відповідачу;

- НКРЕКП прийняла постанову від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», за змістом пункту 7 якої договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг;

- таким чином для підтвердження прийняття договору з позивачем повинна бути вчинена одна з вищевказаних дій, однак настання жодної з вищеперелічених обставин позивач не підтвердив належними і допустимими доказами, в тому числі не підтвердив того що він має укладений договір з ОСР на розподіл електричної енергії, наявність якого є обов`язковою умовою для здійснення електропостачання (п. 2.1.1, 2.1.2 ПРРЕЕ) та що саме він здійснював постачання електричної енергії з 01.01.2019 по 31.01.2019 відповідачу у справі, з огляду на що вже 15.01.2019 відповідач уклав договір з іншим постачальником;

- отже, договір приєднання не може вважатись укладеним, а його положення, зокрема щодо застосування штрафних санкцій не можуть бути застосовані до відповідача;

- Велика палата Верховного Суду у постанові у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 зазначає, що визначальним для укладення договору приєднання є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору та стверджувати про узгодженість дій та волевиявлення учасників цивільних правовідносин й відповідність певним стандартам поведінки;

- між сторонами не укладено жодних договорів, а отже застосування їх положень і стягнення заборгованості за договором не є належним способом захисту;

- вважає, що з огляду на те, що комерційна пропозиція, як і договір не підписані застосування відсотків річних у такому розмірі є неприпустимим;

- зазначає, що строк позовної давності до вимоги про стягнення пені сплинув в січні 2020, в той час як позов пред`явлено 25.02.2020. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.06.2020 відкладено підготовче засідання на 08.07.2020 о 14:15. У вказаній ухвалі суд зазначив, що відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

Так, приписами ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Втім, всупереч приписів ч. 2 ст. 81 ГПК України відповідач в поданому клопотанні не зазначив заходи, яких він вжив для отримання доказів, які просить витребувати, самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, а тому клопотання про витребування доказів від позивача не підлягає задоволенню.

23.06.2020 до суду від відповідача надійшла заява про долучення документів.

01.07.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у позивача:

- оригінал повідомлення оператора системи про точки комерційного обліку споживачів, постачання електричної енергії за якими здійснюється постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" та належним чином засвідчену, розбірливу копію;

- повідомлення про дату припинення здійснення постачання електричної енергії з доказами направлення відповідачу;

- комерційну пропозицію, договір постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", рахунок за січень 2019 року, акт купівлі-продажу електричної енергії за січень 2019 року з доказами направлення відповідачу.

07.07.2020 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про вступ у справу як представника. У вказаній заяві позивач зазначає, що підприємство не має можливості забезпечити участь представника у засіданні, а тому просить суд провести судове засідання та в цілому судове провадження без участі представника ДПЗД "Укрінтеренерго". При цьому вказує, що позовні вимоги позивач підтримує повністю.

Ухвалою суду від 08.07.2020 відкладено підготовче засідання на 21.07.2020 об 11:00.

13.07.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання за вих. № 44/22-696 від 07.07.2020, в якому зазначає, що підприємство не має можливості забезпечити участь представника у засіданні, а тому просить суд провести судове засідання та в цілому судове провадження без участі представника ДПЗД "Укрінтеренерго". При цьому вказує, що позовні вимоги позивач підтримує повністю.

Ухвалою суду від 21.07.2020 відкладено підготовче засідання на 04.08.2020 о 16:00. Також вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів частково, а саме: витребував у позивача договір постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", рахунок за січень 2019 року, акт купівлі-продажу електричної енергії за січень 2019 року з доказами направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" та повідомлення про дату припинення здійснення постачання електричної енергії з доказами направлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр".

04.08.2020 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про вступ у справу як представника, та надані додаткові докази, які були витребувані судом.

Ухвалою суду від 04.08.2020 відкладено підготовче засідання на 13.08.2020 о 10:30.

12.08.2020 на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній наголошує на тому, що договір про енергопостачання ніяк не може вважатися укладеним, адже жодних документів, заяв, пропозицій, дзвінків тощо щодо укладення даного договору від позивача до відповідача не надходило, зокрема позивачем жодного разу не було проведено оплат за квитанціями, що могло б бути визнанням умов договору. Крім того вказує, що він не отримував жодних повідомлень від попереднього електропостачальника про припинення його участі на ринку електричної енергії, що також є порушенням порядку приєднання до умов договору про постачання електричної енергії. Вказує, що 15.01.2019 ТОВ «Інкомцентр» уклав договір з іншим постачальником електроенергії, внаслідок чого відповідач не міг бути споживачем електроенергії ДПЗД «Укрінтеренерго». Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

12.08.2020 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про вступ у справу як представника. У вказаній заяві позивач зазначає, що підприємство не має можливості забезпечити участь представника у засіданні, а тому просить суд провести судове засідання та в цілому судове провадження, без участі представника ДПЗД "Укрінтеренерго". При цьому вказує, що позовні вимоги позивач підтримує повністю.

Ухвалою суду від 13.08.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2020 о 15:15.

В судове засідання 02.09.2020 з`явився представник відповідача, який проти позовних вимог заперечив повному обсязі та підтримав заявлене ним клопотання про сплив строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

Представник позивача в судове засідання 02.09.2020 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 02.09.2020 представника позивача, належним чином повідомленого про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без його участі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, враховуючи позицію представника відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що як зазначає позивач, між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (Постачальник), яке діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VІІІ від 13.04.2017, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" (Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018, далі Договір, на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Як вказує позивач, 27.12.2018 на виконання вимог ч. 11 ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» в мережі Інтернет за адресою: www.iue.kiev.ua ДПЗД «Укрінтеренерго» розміщено: порядок приєднання до умов договору, договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», комерційну пропозицію № 2 до договору, додаток до комерційної пропозиції № 2.

Згідно із п. 2.1. Договору за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до п. п. 3.1., 3.6. 3.8. Договору Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2. цієї глави. Постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії Споживачу протягом всього строку постачання, зокрема у разі закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника. З першим рахунком за електричну енергію, який надає Постачальник Споживачу, Постачальник має надати Споживачу інформацію про:

ціни (тарифи) та термін дії договору (не більше 90 діб);

оплату послуг з розподілу через Постачальника з наступним переведенням цієї оплати оператору системи;

право Споживача змінити Постачальника. Постачальник не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена цим Договором. Початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення Договору між сторонами. Оплачений Споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий Постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього Договору з боку Споживача.

Умовами п. п. 5.1., 5.10. Договору визначено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є Додатком 1 до Договору. Оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

В матеріалах справи міститься комерційна пропозиція № 2 від 27.12.2018 за підписом Постачальника (Додаток 1 до Договору), умовами якої передбачено, що Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Пунктом 5.11. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою Постачальника пеню у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції.

Згідно із п. 13.1. Договору цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Вищевказаний Договір оформлений за підписом та печаткою позивача (Постачальника).

Позивач в позові вказує, що на виконання зазначеного Договору ДПЗД "Укрінтеренерго" на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії ТОВ «Інкомцентр», отриманих від оператора системи розподілу, був складений акт купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2019 № 000298 за січень 2019, за яким відповідачем було спожито електроенергію в обсязі 177507,00 кВт/год. та надіслано рахунок № 18/07/О01/03220, загальна вартість якої становить 560107,72 грн. Зазначає, що відповідач виставлений позивачем рахунок за січень 2019 не оплатив, та оскільки відповідач не виконував свої договірні зобов`язання, ДПЗД "Укрінтеренерго" було направлено відповідачу вимогу про сплату штрафних санкцій від 06.02.2020 № 44/10-201/ПОН з вимогою сплати заборгованості в семиденний термін.

Відповідно до п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 визначено Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником «останньої надії» з 1 січня 2019 до 1 січня 2021 року, визначено територією провадження діяльності зазначеного підприємства територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Так, в матеріалах справи міститься лист-повідомлення за вих. № 44/09-1452/пон від 30.01.2019, адресований відповідачу, за змістом якого ДПЗД "Укрінтеренерго, яке виконує функції постачальника «останньої надії», повідомляє відповідачу відповідно до п. 6.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії про початок постачання електричної енергії постачальником «останньої надії». У вказаному листі-повідомленні зазначено, що споживачу виставлено рахунок за січень 2019 року, який необхідно сплатити протягом 5 банківських (робочих) днів. Також вказано, що споживач має право завантажити з веб-сайта постачальника «останньої надії» два примірники договору на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та комерційної пропозиції, заповнити своє найменування, реквізити, підписати, скріпити печаткою та направити зазначені документи на офіційну адресу постачальника «останньої надії». В якості додатка до цього листа зазначений рахунок за електричну енергію від 30.01.2019 № 18/07/П01/01769 на суму 575288,40 грн.

Втім докази надіслання вказаного листа-повідомлення на адресу відповідача позивачем суду не надані.

Відповідно до наявного у справі листа ПАТ «Запоріжжяобленерго» за вих. № 007-66/5506 від 04.04.2019, останнє надало позивачу звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД за січень та лютий 2019, зокрема згідно звіту за січень 2019 вбачається, що фактичний обсяг спожитої електроенергії ТОВ «Інкомцентр» у січні 2019 складає 177507 кВт/год.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем був виписаний відповідачу на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018 рахунок № 18/О01/03220 від 09.02.2019 на оплату електричної енергії за січень 2019, в тому числі послуг з розподілу електроенергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» на загальну суму 560107,72 грн. з ПДВ.

Разом з тим, позивачем був оформлений за своїм підписом та печаткою акт № 000298 купівлі-продажу електроенергії до договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 27.12.2018 за січень 2019 на суму 560107,72 грн. Вказаний акт не містить підпису з боку Споживача (відповідача у справі).

Позивач надав до матеріалів справи копію поштового конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адресовані відповідачу, з яких вбачається що 12.03.2019 повернуто з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання» від відповідача кореспонденцію. При цьому на рекомендованому повідомленні зазначено документи, що направлялись: акт № 000298 2 примірника, рахунок № 18/07/О01/03220 від 09.02.2019, попередження № 44/09 _____ від ____ 2019.

Таким чином, надіслані позивачем вищевказані документи не були отримані відповідачем.

В матеріалах справи міститься вимога про сплату штрафних санкцій та боргу за спожиту електроенергію за вих. № 44/10-201/пон від 06.02.2020, адресована відповідачу, в якій позивач вказує, що станом на 30.01.2020 борг споживача перед ДПЗД «Укрінтеренерго» становить 560107,72 грн. та вимагає терміново його погасити в повному обсязі на відповідний рахунок. Також у вимозі позивач за порушення строку розрахунків вимагає сплатити відповідача пеню в сумі 161992,65 грн., інфляційні витрати в сумі 9521,83 грн. та 15% річних в сумі 74326,53 грн. В якості додатка до вказаної вимоги позивач зазначив рахунок № 13608418/07/2/3 від 05.02.2020 , відповідно о якого нарахував пеню, інфляційні витрати та 15% річних.

Проте, докази надіслання на адресу відповідача вказаної вимоги позивач суду не надав.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 19.03.2019 по 05.02.2020 в сумі 161992,65 грн., яка передбачена комерційною пропозицією № 2 від 27.12.2018 (додаток 1 до Договору). Так, умовами комерційної пропозиції визначено, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня Споживачем сплачується на підставі рахунків, а у разі незгоди Споживача, стягується в судовому порядку. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього 15% річних за період з 19.03.2019 по 05.02.2020 в сумі 74326,53 грн., які передбачені умовами комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 (додаток 1 до Договору), а також інфляційні витрати за період з 01.04.2019 по 01.06.2019 в сумі 9521,83 грн. Так, умовами комерційної пропозиції передбачено, що Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини у сфері постачання електричної енергії.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII від 13.04.2017.

Згідно із ч. 1, 2, 6 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII від 13.04.2017 (в редакції, яка була чинною станом на січень 2019) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

14.03.2018 постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії.

В Правилах роздрібного ринку електричної енергії міститься визначення, а саме договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» - домовленість між постачальником «останньої надії» та споживачем, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу на термін до 90 днів постачальником «останньої надії» за цінами постачальника «останньої надії».

Відповідно до ч. 1, 2, 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції, яка була чинною станом на січень 2019) постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку. Визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Так, пунктом 2 постанови НКРЕКП № 1415 від 13.11.2018 анульовано Публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» () з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 73, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 74, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 визначено Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником «останньої надії» з 1 січня 2019 до 1 січня 2021 року, визначено територією провадження діяльності зазначеного підприємства територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Згідно із п. 3.4.1., 3.4.2., 3.4.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, яка була чинною станом на січень 2019) постачальник «останньої надії» повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному веб-сайті. Постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником Правил ринку, Правил ринку НДН та ВДР, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених цими Правилами.

Постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу. Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник «останньої надії» має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами.

Пунктом 6.2.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії (в редакції, яка була чинною станом на січень 2019) визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником.

З аналізу фактичних обставин справи та доказів вбачається, що з 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» не здійснювало постачання електричної енергії відповідачу у зв`язку з анулюванням відповідної ліцензії, при цьому докази обрання відповідачем, починаючи з 01.01.2019 по 14.01.2019 року нового електропостачальника в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, з 01.01.2019 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником «останньої надії». Проте в матеріалах справи міститься договір про постачання електричної енергії № 2019/25 від 15.01.2019, укладений між відповідачем та ТОВ «Центр енергетичного моделювання».

Безпосередньо в судовому засіданні 02.09.2020 представник відповідача на питання суду повідомив, що ТОВ «Центр енергетичного моделювання» за договором про постачання електричної енергії № 2019/25 від 15.01.2019 почало постачати електричну енергію відповідачу з 15 січня 2019. Проте, яким чином та ким саме постачалась електрична енергія відповідачу в період до 15 січня 2019 представник відповідача не зміг повідомити суду, посилаючись на те, що цей був період відряджень та свят та взагалі не знає чи працювало в цей період товариство.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази припинення постачання відповідачу електроенергії в період з 01.01.2019 по 14.01.2019 (до укладення договору про постачання електричної енергії № 2019/25 від 15.01.2019), доказами у справі підтверджується обсяг спожитої відповідачем у січні 2019 електроенергії - 177507 кВт/год. (повідомлення ПАТ «Запоріжжяобленерго» щодо фактичного відпуску електроенергії за січень 2019, том 1, а.с. 31), а отже і факт споживання електроенергії у січні 2019, при цьому докази обрання відповідачем, починаючи з 01.01.2019 по 14.01.2019 року нового електропостачальника в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку, що в період з 01.01.2019 по 14.01.2019 відповідачу постачалась електроенергія саме Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальником «останньої надії».

Враховуючи підтвердження обсягу спожитої відповідачем електроенергії в січні 2019 та відповідно і факту споживання останнім електроенергії у січні 2019 суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний здійснити оплату за спожиту електроенергію з 01.01.2019 по 14.01.2019.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт споживання відповідачем електроенергії у січні 2019 та невиконання відповідачем обов`язку із здійснення оплати вартості спожитої з 01.01.2019 по 14.01.2019 електроенергії на користь позивача. Відповідач докази здійснення оплати спожитої електроенергії суду не надав.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, про неотримання ним від позивача ані проекту договору, ані комерційної пропозиції, ані рахунку та не підписання договору з позивачем приймаються судом з врахуванням того, що відповідачем не доведено зворотнього, тобто не доведено що в період з 01.01.2019 по 14.01.2019 йому постачалась електроенергія іншим постачальником, ніж позивач, або було припинено постачання електроенергії в цей період.

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію підлягають задоволенню в сумі 560107,72 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення пені, 15% річних та інфляційних витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зі змісту договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та комерційної пропозиції до нього вбачається, що строк оплати електроенергії встановлений в залежності від отримання відповідачем рахунка на її оплату.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем рахунка № 18/07/О01/03220 від 09.02.2019 на оплату спожитої електроенергії що позбавляє суд можливості визначити строк настання строку оплати вказаного рахунка, а відтак визначити період прострочення, у зв`язку з цим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 161992,65 грн., 15% річних в сумі 74326,53 грн. та інфляційних витрат в сумі 9521,83 грн.

Разом з тим, внаслідок зазначеного суд позбавлений можливості перевірити правильність здійсненного позивачем розрахунку пені, а тому відсутня можливість встановити чи сплив строк позовної давності щодо вимог про її стягнення.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.09.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр", 70412, Запорізька область, Запорізький район, с. Малишівка, вул. Квітуча, буд. 2-А, ідентифікаційний код 13608418, на користь:

- Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 19480600, заборгованість в сумі 507107 (п`ятсот сім тисяч сто сім) грн. 72 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 8401 (вісім тисяч чотириста одна) грн. 62 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкомцентр" відмовити.

Враховуючи перебування судді Смірнова О.Г. в період з 07.09.2020 по 02.10.2020 у відпустці повне рішення складено 06.10.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.