ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 справа № 914/227/20

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Пришляк Ю.-М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ», м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизель-Груп-Капітал», смт.Куликів, Жовківський район, Львівська область

про стягнення 1 219 796,17 грн заборгованості, з яких 1 084 799,74 грн основного боргу, 64 982,59 грн пені, 70 013,84 грн процентів річних.

За участю представників:

від позивача: Хомин Ю.В. - адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1130 від 23.11.2005 р.; довіреність № 29/01-20 від 29.01.2020 р.);

від відповідача: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизель-Груп-Капітал» про стягнення 1 219 796,17 грн заборгованості, з яких 1 084 799,74 грн основного боргу, 64 982,59 грн пені, 70 013,84 грн процентів річних.

Ухвалою від 03.02.2020 р. суд залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» та надав позивачу строк для усунення недоліків. У зв`язку з усуненням допущених недоліків позовної заяви, 13.01.2020 р. Ухвалою від 18.02.2020 р. Господарським судом Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.03.2020 р.

Ухвалою від 04.03.2020 р. суд відклав підготовче засідання на 01.04.2020 р.

Ухвалою від 01.04.2020 р. суд відклав підготовче засідання без визначення дати. При цьому суд керувався постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (з врахуванням змін та доповнень) якою з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на усій території України було введено карантин.

Ухвалою від 12.06.2020 р. суд постановив призначити підготовче судове засідання на 08.07.2020 р.

Ухвалою від 08.07.2020 р. суд постановив задовольнити клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання та відклав підготовче засідання на 26.08.2020 р.

Ухвалою від 26.08.2020 р. суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.09.2020 р.

Представник позивача в судове засідання 23.09.2020 р. для розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 23.09.2020 р. для розгляду справи по суті не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав. Відзив у встановлений судом строк не подав, поважності причин неподання не навів.

Ухвала суду від 26.08.2020 р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.09.2020 р. надсилалася відповідачу на адресу вказану позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме: 80362, Львівська область, Жовківський район, смт.Куликів, вул. Шевченка, буд. 73.

Як вбачається з інформації, що знаходиться на веб-сайті акціонерного товариства «Укрпошта», поштове відправлення 03.09.2020 р. відправлено до точки видачі/доставки (місце виконання операції смт. Куликів, індекс 80362). 05.09.2020 року поштове відправлення за номером 095 знаходиться у точці видачі/доставки, 10.09.2020 р. відправлення не вручене під час доставки: «інші причини».

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Обізнаність відповідача про пред`явлення до нього позову підтверджується наявними в матеріалах справи:

- судовим повідомленням-викликом штрихкодовий ідентифікатор №318 від 21.02.2020 р., вручено - 28.02.2020р. (вх.№10798/20 від 03.03.2019р.) про отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі (від 18.02.2020 р.);

- судовим повідомленням-викликом штрихкодовий ідентифікатор №469 від 12.03.2020 р., вручено - 20.03.2020 р. (вх.№14942/20 від 03.04.2019 р.) про отримання відповідачем ухвалисуду від 04.03.2020 р. про відкладення підготовчого засідання на 01.04.2020 р.

Слід зазначити, що Господарським судом Львівської області було вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача прохід розгляду справи, шляхом направлення копії ухвали від 26.08.2020 р. засобами поштового зв`язку на адресу вказану у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, а саме:80362, Львівська область, Жовківський район, смт.Куликів, вул. Шевченка, буд. 73.

Крім того, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових рішень.

Слід врахувати, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи.

Таким чином, відсутність будь-яких заяв або клопотань у даній справі зі сторони відповідача з урахуванням направлення судом на адресу відповідача копії ухвал у справі, свідчить про його незацікавленість у її своєчасному розгляді.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.12.2018 р. у справі №921/6/18 та від 23.04.2018 р. у справі №916/3188/16.

Суд також звертає увагу, що у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 р.).

Суд вважає, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, в судове засідання не з`явився, явки представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, відзиву не подав.

Суд, враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відводів головуючому судді та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 23.09.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 16.10.2018 р. укладено договір №161001 купівлі-продажу, на виконання умов якого позивачем здійснено поставку нафтопродуктів відповідачу, як покупцю на загальну суму 5 850 434,30 грн, що підтверджується видатковими накладними. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару (нафтопродуктів) не виконав, внаслідок чого станом на момент подання позовної заяви у відповідача існує заборгованість у розмірі 1 084 799,74 грн по оплаті основного боргу.

У зв`язку з порушенням строків оплати відповідачу нараховано пеню в сумі 64 982,59 грн та 30% річних в сумі 70 013,84 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача становить 1 219 796,17 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, проти позову не заперечив.

Обставини встановлені судом.

16.10.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ», в особі директора Сухая І.А., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизель-Груп-Капітал», в особі директора Кота Т.І., що діє на підставі Статуту (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - покупець) було укладено договір №161001 купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавецьпродає, а покупець купує нафтопродукти в асортименті в обсягах та по цінах згідновидаткових накладних для власної господарської (комерційної) діяльності.Ціна за кожну партію палива може змінюватись як в більшу, так і в меншу сторону, залежно від змін цін наринку паливо - мастильних матеріалів, що попередньо узгоджується з покупцем по телефону або факсу(п.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договорувідвантаження нафтопродуктів відбувається після пред`явлення покупцем або довіреною особою покупця всіх необхідних документів (довіреність, паспорт на калібрування автоцистерни і т.д.), а такожплатіжного доручення, що свідчить про оплату належних сум за нафтопродукти.У випадку відсутності довіреності відвантаження нафтопродуктів може відбуватисяуповноваженими особами покупця згідно з додатком до договору при пред`явленнідокумента, що посвідчує особу. При зміни уповноважених осіб, покупець несе відповідальністьза своєчасне повідомлення постачальника та внесення змін до додатку.

16.10.2018 р. сторонами підписано додаток №1 до договору купівлі-продажу №161001 від 16.10.2018 р., в якому встановлено, що згідно п. 2.1. договору відвантаження нафтопродуктів протягом дії договору здійснювати уповноваженими особами, підпис і паспортні дані яких перевірено: Кіт Т.І., директор, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Перемишлянським РВ УМВСУ у Львівській області.

03.12.2019 р. сторонами підписано додаток №2 до договору купівлі-продажу №161001 від 16.10.2018 р., яким визначено, що згідно п. 2.1. договору відвантаження нафтопродуктів протягом дії договору здійснювати уповноваженими особами, підпис і паспортні дані яких перевірено: Комаровський Олексій Володимирович, директор, паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 25.09.2000 р. Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області.

Відповідно до п. 2.5. договору фактична кількість нафтопродуктів, що реалізуються, визначається у видаткових накладних після відвантаження. Датою відвантаження нафтопродуктів вважається дата видаткової накладної.

Згідно п. 2.6. договору право власності на товар зі всіма вигодами і ризиками, включаючи ризики втрати або пошкодження, переходить від продавця до покупця з моменту підписання видаткової накладної.

Відповідно до п. 3.2. договору сторони погодили, що оплата за придбання кожної окремої партії нафтопродуктів можлива протягом 3 (трьох) календарних днів від дати відвантаження шляхом перерахування коштів на основний поточний рахунок продавця. Проте, якщо курс євро Національного банку України зріс в термін між відвантаженням нафтопродуктів та оплатою за них, то покупець проводить розрахунок з продавцем по новій ціні, виходячи з нового курсу євро Національного банку України на день оплати.

Згідно п. 4.1. договору покупець зобов`язується попередньо або в окремих випадках протягом 3 (трьох) календарних днів повністю оплатити загальну вартість нафтопродуктів, враховуючи зміну курсу євро Національного банку України.

Відповідно до п. 4.2. договору продавець зобов`язується відвантажити і здійснити поставку нафтопродуктів згідно умов зазначених в п.1 та п.2 даного договору.

Пунктом 4.3.3. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати за товар протягом терміну, вказаного в п. 3.2. покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплачених нафтопродуктів за кожен день такого прострочення. Сторони домовились. що нарахування пені здійснюється за весь період існування простроченої заборгованості, а саме з дня виникнення заборгованості і до моменту, коли така заборгованість буде повністю погашена.

Відповідно до п. 4.4. договору, керуючись ч.2 ст.625 ЦК України сторони домовились, що за прострочення покупцем терміну виконання грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати нафтопродуктів, покупець зобов`язується сплатити продавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 30% річних від суми боргу за увесь час прострочення.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» за період з 16.10.2018 р. по 12.12.2019 р. поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Дизель-Груп-Капітал» товар (нафтопродукти) на загальну суму 5 850 434,30 грн, згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних.

Слід зазначити, що у позовній заяві позивач помилково зазначив, що по долучених до матеріалів справи накладних відповідачу поставлено товар на суму 12 407 384,30 грн., про це він вказав у заяві про усунення недоліків від 11.02.2020 р. вих. №02-02/ДГК/2 (вх.№7076/20 від 13.02.2020 р.).

В матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.12.2019 р. підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизель-Груп-Капітал», згідно якого станом на 01.12.2019 р. заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» становить 1 240 767,74 грн.

Відповідач порушив строки оплати за поставлений йому товар (нафтопродукти) по договору, відтак прострочена заборгованість з оплати за поставлений товар (нафтопродукти) становить 1 084 799,74 грн.

У зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати вартості товару (нафтопродукти), позивач нарахував відповідачу 64 982,59 грн пені та 70 013,84 грн тридцять процентів річних.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 1 219 796,17 грн заборгованості, з яких 1 084 799,74 грн основний борг, 64 982,59 грн пеня, 70 013,84 грн тридцять процентів річних.

Висновки суду.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №161001 купівлі-продажу від 16.10.2018 р.

До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку та купівлю-продаж.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 4.1. договору передбачено, що покупець зобов`язується попередньо або в окремих випадках протягом 3 (трьох) календарних днів повністю оплатити загальну вартість нафтопродуктів, враховуючи зміну курсу євро Національного банку України.

Факт поставки позивачем товару (нафтопродукти) по договору №161001 купівлі-продажу від 16.10.2018 р. підтверджується видатковими накладними на загальну суму 5 850 434,30 грн, які підписані та скріплені печатками уповноважених представників сторін у справі.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.12.2019 р. підписаний між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизель-Груп-Капітал», згідно якого станом на 01.12.2019 р. заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» складає 1 240 767,74 грн, який підписаний та скріплений печатками уповноважених представників сторін.

Відповідач порушив свої зобов`язання, оплату за поставлений йому товар (нафтопродукти) по договору №161001 купівлі-продажу від 16.10.2018 р. провів не в повному розмірі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 1 084 799,74 грн.

Відповідач наявності заборгованості зі сплати основного боргу в сумі 1 084 799,74 грн не спростовував, відзиву на позовну заяву у строк, визначений законом і судом, не подав, проти позову не заперечив, власного контррозрахунку не надав.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 1 084 799,74 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахованої позивачем пені та 30% річних суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.3.3. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати за товар протягом терміну, вказаного в п. 3.2. покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплачених нафтопродуктів за кожен день такого прострочення. Сторони домовились. що нарахування пені здійснюється за весь період існування простроченої заборгованості, а саме з дня виникнення заборгованості і до моменту, коли така заборгованість буде повністю погашена.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.4. договору, керуючись ч.2 ст.625 ЦК України сторони домовились, що за прострочення покупцем терміну виконання грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати нафтопродуктів, покупець зобов`язується сплатити продавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 30% річних від суми боргу за увесь час прострочення.

З врахуванням цих положень, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 64 982,59 грн та 30% річних в сумі 70 013,84 грн.

Судом перевірено розрахунок та встановлено, що пеню в сумі 64 982,59 грн та 30% річних в сумі 70 013,84 грн позивачем нараховано правильно.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого суд вирішив позов задовольнити повністю.

Судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 18 296,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням №394 від 28.01.2020 р.

Оскількипозов підлягає задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 18 296,94 грн відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ст. ст. 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизель-Груп-Капітал» (80362, Львівська область, Жовківський район, смт.Куликів, вул. Шевченка, буд. 73; ідентифікаційний код 40152648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТОТ» (79020, м.Львів, вул.Варшавська, буд. 49; ідентифікаційний код 20790375) 1 084 799,74 грн основного боргу, 64 982,59 грн пені, 70 013,84 грн процентів річних та 18 296,94 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому ст.ст. 256-257 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повне рішення

складено 05.10.2020 року.

Суддя Ю.О. Сухович