ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1114/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп», Київська область, м. Бровари

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача І.О. Шабатіна

від відповідача не з`явився

від прокурора А.А. Борисюк

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою №35-1576вих-20 від 29.04.2020 року (вх. №1123/20 від 04.05.2020 року) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» (далі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 4312,55 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1114/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.06.2020 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов №21/05/2020 від 21.05.2020 року (вх. №10335/20 від 27.05.2020), в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

З оглянутого відзиву судом встановлено, що відповідачем не надано документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії відзиву з доданими до нього документами, надано лише фіскальний чек, без описів вкладення, що унеможливлює встановити факт надіслання відзиву з додатками прокурору та позивачу.

Ухвалою суду від 09.06.2020 підготовче засідання відкладено на 30.06.2020 року.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 11.06.2020 (вх. №11804/20 від 15.06.2020).

До суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив №35-2124вих20 від 11.06.2020 (вх. №11170/20 від 15.06.2020).

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 30.06.2020 року не з`явився.

Прокурор та позивач, у судовому засіданні 30.06.2020 року подали спільне клопотання про продовження строку підготовчого провадження у справі №911/1114/20 на тридцять днів.

Ухвалою суду від 30.06.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1114/20 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 28.07.2020 року. Ухвалою суду від 28.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі №911/1114/20 та призначено розгляд справи по суті на 29.09.2020 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 29.09.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні 29.09.2020 року позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також, керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача та про розгляд справи за відсутності повноважного представника відповідача.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 29.09.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає прокурор у позовній заяві, 09.10.2019 року посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю згідно Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879), відносно ТОВ «ДС Пром Груп» складено акт №0006473 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 09.10.2019 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.10.2019 року та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 158,90 євро, що еквівалентно 4312,55 грн. станом на момент складення розрахунку відповідно до офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України.

Габаритно-ваговий контроль здійснювався під час рейдової перевірки згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 07.10.2019 по 13.10.2019, направленням на рейдову перевірку №000147 від 04.10.2019 та графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на жовтень 2019 року.

Згідно Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.10.2019 року встановлено, що під час перевірки транспортного засобу VOLVO FMX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 (документ, що посвідчує особу водія НОМЕР_2 від 16.12.2006 р.), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ТОВ «ДС Пром Груп» виявлено порушення, зокрема, надання послуг з перевезення вантажів за маршрутом с. Рожни-м.Бровари про що свідчить товарно-транспортна накладна від 09.10.2019 року №А091019-2 з перевищенням вагових параметрів; загальна вага 47 т. 850 кг., навантаження на здвоєну вісь 28 т. 670 кг., а саме, перевезення встановлених законодавством вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Зокрема, Актом №0006473 від 09.10.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким встановлено, що у водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем VOLVO FMX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ТОВ «ДС Пром Груп», при перевезенні піску за маршрутом Київська область, с. Рожни М-01 Київ-Чернігів, 14 км. фактична маса транспортного засобу складає 47 т. 850 кг. при нормативно допустимій 40 т.

Довідкою від 09.10.2019 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю підтверджено тип транспортного засобу, результати вагового та габаритного контролю.

На підставі вказаних документів Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0006473 від 09.10.2019 року на суму 158,90 євро, що за офіційним курсом валют Національного банку України станом на 09.10.2019 року еквівалентно 4312,55 грн.

Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки надіслано на адресу ТОВ «ДС Пром Груп» лист від 24.10.2019 року №4184/18/23-19 з вимогою внести в добровільному порядку плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в сумі 158,90 євро, що еквівалентно 4312,55 грн.

Як зазначає прокурор, вказана сума в добровільному порядку не сплачена, що і стало підставою для звернення з позовом про стягнення з відповідача в судовому порядку в дохід Державного бюджету України 4312,55 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, що є гривневим еквівалентом 158,90 євро.

Крім того, постановою Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №165394 від 25.11.2019 року на ТОВ «ДС Пром Груп» накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн.

При вирішенні даного спору по суті судом встановлено наступне.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК Украни), у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно пп. 1 п. 4 Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень є органом, наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Вказані вище норми Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті в частині надання позивачу прав на стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю свідчать про те, що на час звернення до суду прокурором вірно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що позивач не вчиняв дій, спрямованих на стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу, вагові параметри яких перевищували нормативні.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом у справі до суду з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної служби України з безпеки на транспорті.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №820/1203/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є шкода, вина та протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою.

Частинами 1, 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, з наступними змінами), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до абзацу 4 п. 1 Порядку №1567, зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів (далі транспортний засіб), під час проведення рейдових перевірок здійснюється посадовою особою Укртрансбезпеки або її територіального органу (далі посадова особа) у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла).

Пунктами 3, 6 вказаного Порядку передбачено, що зупинення транспортного засобу здійснюється для проведення рейдової перевірки посадовою особою в будь-який час на маршруті руху, а у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку.

Відповідачем порушено вимоги вказаних вище нормативних актів, що встановлено складеним позивачем актом №0006473 від 09.10.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідкою від 09.10.2019 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю, чеком про зважування від 09.10.2019 року.

Відповідач не подав суду доказів отримання у встановленому порядку дозволу на участь у дорожньому русі належного йому транспортного засобу, загальна вага та навантаження на осі якого перевищували нормативні параметри.

За таких обставин, відповідачем вчинено правопорушення, яке має своїм наслідком спричинення державі збитків у вигляді некомпенсованого руйнування автомобільних доріг.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879).

Зазначений нормативно-правовий акт встановлює порядок обчислення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, яка за своїм правовим змістом є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Згідно ч. 3 п. 2 Порядку №879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно п. 30 Порядку №879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг)хВ, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку №879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно п. 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Аналіз наведених норм говорить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568), перевізником є фізична або юридична особа суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Зобов`язанням відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як встановлено судом, перевезення вантажу здійснювалось транспортним засобом автомобілем VOLVO FMX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ТОВ «ДС Пром Груп».

В матеріалах справи наявні усі передбачені Порядком №879 документи, зокрема довідка від 09.10.2019 року, акт №0006473 від 09.10.2019 року, розрахунок плати за проїзд до акту №0006473, та акт від 09.10.2019 року, які були складені працівниками Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у зв`язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу відповідачем.

Розмір плати за проїзд визначено позивачем у відповідності до вимог зазначених вище норм Порядку №879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879).

Крім того, п. 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Оскільки, відповідачем не здійснено оплату нарахованої суми відшкодування (158,90 євро), позивачем здійснено її розрахунок в гривнях, за офіційним курсом гривні до євро станом на момент вчинення правопорушення (станом на 09.10.2019 року), що складає 4312,55 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що 25.11.2019 року начальником Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на підставі акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №187755 від 09.10.2019 року винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №165394 у розмірі 34000,00 грн. З даним Актом №187755 від 09.10.2019 року відповідач не погоджується, посилаючись на недоліки при його оформленні, а також заперечує правомірність винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №165394 у розмірі 34000,00 грн. Крім того, відповідач зазначає, що штрафи органу Укртрансбезпеки є неправомірними, оскільки, зважування проведено за відсутності затвердженої спеціальним уповноваженим центральним органом виконавчої влади Методики. Відповідач також посилається на те, що згідно норм чинного законодавства адміністративно-господарські штрафи застосовуються виключно до автомобільних перевізників, яким ТОВ «ДС Пром Груп» в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» не являється. Разом з тим, на думку відповідача, хоч він і є власником транспортного засобу, зазначеного в Акті, однак, відповідно до договору оренди №369 від 01.09.2019 року, вказаний автомобіль передано в користування іншому товариству. Також, відповідач повідомив, що ним оскаржено до Київського окружного адміністративного суду постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №165394 від 25.11.2019 року та Акт №187755 від 09.10.2019 року.

Щодо оскарження відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №165394, яка винесена заступником начальника Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Зелінським С.А. до Київського окружного адміністративного суду слід, зазначити, що обставини справи №320/7182/19 не є предметом розгляду у даній справі. Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 09.10.2019 року на 14 км автомобільної дороги М-01 Київ-Чернігів, смт. Велика Димерка здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу «VOLVO FMX», д.н.з. НОМЕР_4 . Згідно товарно-транспортної накладної №А091019-2 від 09.10.2019 року перевізником є Відповідач - ТОВ «ДС Пром Груп». За результатами проведеного контролю виявлено перевищення вказаним транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме, надання послуг із перевезення вантажу по маршруту Київська область, с. Рожни - М-01 Київ- Чернігів, 14 км із перевищенням осьових навантажень, вказані порушення зафіксовано в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №006473 від 09.10.2019 року та довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.10.2019 року.

Посилання відповідача на те, що розгляд справи про порушення вимог законодавства, викладених в акті №187755 від 09.10.2019 року розглянуто без повідомлення відповідача, спростовуються наступним.

Так, згідно вимог п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), працівниками Укратрансбезпеки надіслано повідомлення від 28.10.2019 року на адресу відповідача про розгляд справи про порушення вимог законодавства, викладених в акті №187755 від 09.10.2019 року із зазначенням дати, часу, місця розгляду.

Відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.08.2018 року у справі №820/1420/17.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем в порушення вимог ст. ст. 73, 74 ГПК України не надано будь-яких доказів на спростування факту перевищення нормативних вагових параметрів належним йому транспортним засобом.

Судом встановлено, що позивачем доведено порушення відповідачем вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», яке полягає у надані послуг перевезення вантажу з перевищенням установлених обмежень загальної маси великовагового транспортного засобу без оформлення відповідного дозволу, який дає право на рух автодорогами України. Ухилення від оплати за таке порушення, нарахованої територіальним управлінням Укртрансбзпеки суми грошових коштів суд визнає порушенням п. 31-1 Порядку №879 та інтересів держави щодо отримання визначених законодавством коштів - плати за проїзд, шляхом її зарахування до Державного бюджету України, а тому, вимога прокурора про стягнення з відповідача грошових коштів у визначеній територіальним управлінням Укртрансбзпеки сумі є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» про стягнення 4312,55 грн. заборгованості задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 2/1, ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) в особі Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (03083, м. Київ, проспект Науки, 57) в дохід державного бюджету України (отримувач: УК у Шевченківському районі м. Києва, р/р UA6011в ГУ ДКУ в м. Києві, МФО 899998, ) плату за проїзд автомобільними дорогами у розмірі 4312 (чотири тисячі триста дванадцять) грн. 55 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 2/1, ) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, р/р UA0015641 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 09.10.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць