ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 Справа № 904/2914/20
за позовом Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення суми штрафу за прострочення доставки вантажу 365 929,32 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Близнюк А.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Відповідач) про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу в розмірі 365 929,32 грн. Крім того, за змістом позовної заяви, Позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в розмірі 5 488,95 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в період за січень - березень 2020 відповідачем здійснювались перевезення залізничних вагонів із вантажем на адресу позивача (вантажоодержувач) до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, одержувач Приватне акціонерне товариство "ЗАПОРІЖКОКС".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №№40696148, 40739336, 40836504, 40876823, 41973694, 42061903, 41191289, 41191297, 41191271, 42324665, 42423822, 42468462, 42880476, 42689422, 42929455, 42935288, 42982629, 42997437, 42926428, 42926873, 42690370, 42690305, 42690321, 42690313, 42690339, 42690388, 42690362, 42690347, 42690354, 42950139, 42950147, 40018228, 40034811, 42969741, 42969758, 42912881, 42912899, 42985168, 40018244, 40057432, 40216905, 44953925, 44982247, 43022623, 43067248, 43163732, 43249374, 43391614, 43391622, 43393115, 43391630, 47796735, 45103165, 45103173, 45529617, 46189643, 53468575, 53520011, 53520078, 53658209, 53721684, 53721692, 53721601, 53721643, 53721650, 53760344, 53760351, 53760369, 53760385, 53760393, 53759395, 53759478, 53778205, 53781324, 53781332, 53949152, 53949178, 53963898, 53963906, 53959359, 53959367, 53959375, 53959391, 53977781, 53990693, 46321071, 48002232, 48021927, 48033930, 48035497, 48035596, 48036032. Вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим, сума штрафу за несвоєчасну доставку складає 395 929,32 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 відкрито провадження у справі №904/2914/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву за змістом якого зазначив, що позивачем здійснено несвоєчасне розкредитування накладних: №№40216905, 42324665, 43391614, 43391622, 43391630, 43393115, 45103165, 45103173, 45529617, 48021927, 48033930, 53468575, 53520011, 53520078, 53721601, 53721643, 53721650, 53721684, 53721692, 53959359, 53959367, 53959375, 53959391, 53963898, 53963906, 53977781, а саме понад 1 добу після одержання повідомлення про прибуття вантажу, тому, штраф за несвоєчасну доставку вантажів за вказаними накладними в сумі 85 141,00 грн. згідно зі статтею 116 Статуту не сплачується. Крім того, відповідач зазначає про неправильне визначення терміну доставки вантажу за накладними №№40018228, 41973694, 42468462, 44953925, 43022623, 43249374, 44982247, а саме: не враховано термін затримки та враховано добу прибуття і видачі вантажу, тому штраф в сумі 17 182,75 грн. заявлено неправомірно. Крім того, у відзиві відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованого штрафу до 50% посилаючись на те, що "Придніпровська залізниця" внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави і скрутне становище та відсутність збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу.

08.09.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.10.2020.

В засіданні 07.10.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В порядку ст.233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 07.10.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін щодо предмета позову, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (далі - замовник, позивач) було укладено договір про надання послуг № 10628/ЦТЛ-2018 (далі - договір, а.с.13-20 у томі 1), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (пункт 1.1. договору).

Перевезення - це послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно (пункт 1.2. договору).

Згідно з пунктом 1.3. договору, надання послуг за договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Пунктом 2.3.2. договору передбачено, що перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "Месплан", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані із перевезенням вантажів, перелік яких визначається в додатках до цього договору.

У пункті 12.1. договору сторони визначили, що договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

В період з січня по березень 2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - залізниця, відповідач) здійснило перевезення залізничних вагонів з вантажем до станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, одержувач Приватне акціонерне товариство "ЗАПОРІЖКОКС" (далі - одержувач, позивач).

Під час здійснення перевезень залізничних вагонів з вантажем, відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№40696148, 40739336, 40836504, 40876823, 41973694, 42061903, 41191289, 41191297, 41191271, 42324665, 42423822, 42468462, 42880476, 42689422, 42929455, 42935288, 42982629, 42997437, 42926428, 42926873, 42690370, 42690305, 42690321, 42690313, 42690339, 42690388, 42690362, 42690347, 42690354, 42950139, 42950147, 40018228, 40034811, 42969741, 42969758, 42912881, 42912899, 42985168, 40018244, 40057432, 40216905, 44953925, 44982247, 43022623, 43067248, 43163732, 43249374, 43391614, 43391622, 43393115, 43391630, 47796735, 45103165, 45103173, 45529617, 46189643, 53468575, 53520011, 53520078, 53658209, 53721684, 53721692, 53721601, 53721643, 53721650, 53760344, 53760351, 53760369, 53760385, 53760393, 53759395, 53759478, 53778205, 53781324, 53781332, 53949152, 53949178, 53963898, 53963906, 53959359, 53959367, 53959375, 53959391, 53977781, 53990693, 46321071, 48002232, 48021927, 48033930, 48035497, 48035596, 48036032, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Посилаючись на допущене Відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України, Позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 365 929,32грн., що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно статті 22 Статуту залізниць України, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно статті 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Згідно пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом із тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10. Правил).

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Згідно статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як зазначає позивач, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки.

Матеріалами справи підтверджено, що за залізничними накладними №№40696148, 40739336, 40836504, 40876823, 42061903, 41191289, 41191297, 41191271, 42423822, 42880476, 42689422, 42929455, 42935288, 42982629, 42997437, 42926428, 42926873, 42690370, 42690305, 42690321, 42690313, 42690339, 42690388, 42690362, 42690347, 42690354, 42950139, 42950147, 40034811, 42969741, 42969758, 42912881, 42912899, 42985168, 40018244, 40057432, 43067248, 43163732, 47796735, 46189643, 53658209, 53760344, 53760351, 53760369, 53760385, 53760393, 53759395, 53759478, 53778205, 53781324, 53781332, 53949152, 53949178, 53990693, 46321071, 48002232, 48035497, 48035596, 48036032 вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статут залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що підтверджується календарними штемпелями на накладних та не заперечується відповідачем.

Позивачем надано розрахунок суми штрафу по кожній вищевказаній залізничній накладній окремо з урахуванням відстані перевезення, залізничного тарифу, дат приймання вантажу до відправлення та дат прибуття вантажу на станцію призначення, встановленого терміну доставки та фактичного терміну доставки вантажу, розмір якого склав 263 605,57грн.

Заперечуючи щодо стягнення штрафу в частині суми 85 141,00 грн., відповідач посилається на те, що позивачем здійснено несвоєчасне розкредитування накладних: №№40216905, 42324665, 43391614, 43391622, 43391630, 43393115, 45103165, 45103173, 45529617, 48021927, 48033930, 53468575, 53520011, 53520078, 53721601, 53721643, 53721650, 53721684, 53721692, 53959359, 53959367, 53959375, 53959391, 53963898, 53963906, 53977781, а саме понад 1 добу після одержання повідомлення про прибуття вантажу, тому, штраф за несвоєчасну доставку вантажів згідно зі статтею 116 Статуту не сплачується

Відповідно до пункту 2.1 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзній колії визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій. При цьому договори розробляються з урахуванням технології роботи під`їзної колії і технології роботи станції примикання, а у відповідних випадках з урахуванням єдиних технологічних процесів.

Сторонами розроблений і затверджений Єдиний технологічний процес роботи під`їзної колії ПрАТ "Запоріжкокс" і станції примикання Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (надалі - ЄТП), яким передбачені операції з вантажами (вагонами), що прибувають чи відправляються на/з під`їзної колії.

Пунктами 5, 6 договору № ПР/М-18-3/2-НЮдч від 16.05.2018 про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Запоріжкокс", яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, передбачено, що усі вагони передаються на під`їзну колію через інтервал 2 години, прийомо-здавальні операції проводяться на узгоджених коліях парків "А" і "Б" станції Запоріжжя - Ліве, вагони для під`їзної колії подаються локомотивами залізниці. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до пунктів 1, 2 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Одержувач письмово повідомляє начальнику станції прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, і номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за якими надаються повідомлення. В окремих випадках повідомлення може здійснюватися шляхом вивішування оголошень у товарній конторі або через посильних тощо.

Інформація одержувачів про вантажі, які мають надійти на станцію призначення, надається за договорами, укладеними одержувачами з залізницею.

Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення.

Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458).

Відповідно до пунктів 8, 10 Правил видачі вантажів датою фактичної видачі вантажу вважається дата подачі вагону під вивантаження, якщо вона здійснюється на місцях загального або незагального користування. При подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх провадиться у місцях, установлених договорами про подавання й збирання вагонів або договорами про експлуатацію під`їзної колії і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці про подавання/збирання вагонів.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми (форми ГУ-23 - Додаток № 6 до Правил користування), який підписується представниками станції і вантажовласника (до яких у тому числі належать вантажовідправники та вантажоодержувачі). В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Аналогічні вимоги містять також Правила складання актів, затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, відповідно до пункту 1 яких при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6).

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу, і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства (пункт 3 Правил складання актів).

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з Додатком № 6 до Правил користування.

В даному випадку вивантаження здійснювалося на під`їзній колії, що належать ПрАТ "Запоріжкокс".

Акти загальної форми ГУ-23, які б свідчили про затримку вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника відповідачем не складалися.

Отже, добовий термін вивантаження та вивезення одержувачем вантажу необхідно розраховувати з часу фактичної подачі вагонів на прийомо-здавальні колії.

Слід відзначити, що у постанові Вищого господарського суду України № 904/8914/15, а також у постановах з аналогічних справ № 904/7995/15, № 904/9497/15, № 904/8827/15, №904/6714/15, № 904/6949/15 зазначено, що добовий термін вивантаження та вивезення одержувачем вантажу необхідно розраховувати не з часу повідомлення залізницею вантажоодержувача про надходження вантажу на станцію Запоріжжя-Ліве, а з часу фактичної подачі вагонів на приймально-здавальні колії, оскільки у разі повідомлення про прибуття вагонів без фактичної подачі їх на приймально-здавальні колії станції, вантажовласник не має можливості виконати вимоги статті 116 Статуту та вивезти вантаж у термін, встановлений цією нормою Статуту.

Враховуючи наведене, господарський суд погоджується з доводами позивача, який позбавлений можливості отримати вантаж до виконання залізницею обов`язку з подачі вагонів своїм локомотивом на приймально-здавальні колії, а також підтвердити факт одержання вантажу (розкредитувати), тому добовий термін вивантаження та вивезення вантажу необхідно розраховувати не з часу повідомлення залізницею вантажоодержувача про надходження вантажу на станцію Запоріжжя-Ліве, а з часу фактичної подачі вагонів на приймально-здавальні колії, оскільки у разі повідомлення про прибуття вагонів без фактичної подачі їх на приймально-здавальні колії станції вантажовласник не має можливості виконати вимоги статті 116 Статуту та вивезти/розкредитувати вантаж у термін, встановлений цією нормою.

Суд звертає увагу, що сторонам не узгоджено порядок повідомлення про прибуття вантажу.

Разом з тим, залізницею не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасної подачі вагонів за спірними залізничними накладними на приймально-здавальні колії в порядку і строки, визначені у пунктах 5, 6 договору № ПР/М-18-3/2-429/НЮдч від 16.05.2018 за вказаними накладними.

Слід також зазначити, що з введенням в дію електронного перевізного документа (ЕПД) під час перевезення вантажів залізничним транспортом повідомлення про прибуття вантажу відображається у електронній накладній, отримувач дізнається про прибуття вантажів без додаткових повідомлень, шляхом отримання електронного варіанту залізничної накладної за допомогою комп`ютерної програми Клієнт-УЗ.

Аналогічні висновки із вказаного спірного питання містяться у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 по справі № 908/1150/18 та від 28.11.2019 по справі № 904/2845/19.

При цьому, слід зауважити, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/64/18.

Заперечуючи щодо стягнення штрафу в частині суми 17 182,75 грн., відповідач посилається на те, що позивачем неправильно визначено термін доставки вантажу за накладними №№40018228, 41973694, 42468462, 44953925, 43022623, 43249374, 44982247 без врахування актів загальної форми щодо збільшення терміну доставки не з вини залізниці.

Пунктом 116 Статуту встановлено, що залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, у разі затримки вантажів процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Так, в графі 49 залізничної накладної №41973694 містяться відмітки про складання акту загальної форми №4940 від 08.02.2020 із вказівкою про те, що термін доставки збільшується на 2 доби в межах ДН-З згідно п. 2.9 нак. №644 від 21.11.2000. Датою відправлення відповідно до вказаної накладної є 02.02.2020, датою прибуття вантажу є 09.02.2020. Відстань перевезення - 798км.

Відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки вантажів за вказаною накладною складає 7 діб (4 діб на відстань у 798 км + 1 доба на операції, пов`язані з відправленням та прибуттям вантажу + 2 доби, на які збільшено термін доставки), тобто, прострочення відсутнє, штраф відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України не нараховується.

В підтвердження обставин затримки вантажів відповідачем надано акт загальної форми №4940 від 08.02.2020 ст. Знам`янка Одеської залізниці в описі обставин, що викликали складання акту значиться: "Термін доставки збільшується на 2 доби в межах ДН-3 Одеської залізниці згідно наказу №644 від 21.11.2000 тимчасова перерва в перевезенні не з вини залізниці, скупчення та кидання поїздів на ДН-3 (нак Д.ЦД №№125,283 31.01.2020, 1-1.02.2020, 3-2.02.2020, 11-3.02) через не прийом вагонів в/в ПАТ ІнгГЗК, АТ ПівдГЗК на Терни - 4573, Кривий Ріг 4672, Інгулець 4677".

Таким чином, за залізничною накладною №41973694 позивачем необґрунтовано заявлено до стягнення штраф у сумі 7 089,60грн., оскільки позивачем не враховано продовження терміну доставки вантажу у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, що виникла внаслідок скупчення поїздів.

Заперечення Відповідача стосовно суми нарахованого штрафу за прострочення доставки вантажу за залізничними накладними №№44953925, 42468462, 43249374, суд вважає не обґрунтованими, оскільки відповідачем не надано належних доказів в підтвердження збільшення терміну доставки вантажу у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, що виникла внаслідок конвенційних заборон.

Так, дійсною, Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення (стаття 29 Статуту залізниць України).

Відповідно до статті 29 Статуту залізниць України приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинене або обмежене, про що залізниця повідомляє вантажовідправника, в порядку, визначеному договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, форма якого наведена у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 864/5085.

В підтвердження факту затримки (перерви в перевезені не з вини залізниці; дія конвенційних заборон) відповідачем надано акти загальної форми №1881 від 16.01.2020, №6945 від 22.02.2020, №7391 від 25.02.2020

Так, в графі 49 залізничної накладної №44953925 містяться відмітки про складання акту загальної форми №1881 від 16.01.2020 із вказівкою про те, що термін доставки збільшується на 4 доби в межах ДН-З згідно п. 2.9 нак. №644 від 21.11.2000.

В підтвердження обставин затримки вантажів відповідачем надано акт загальної форми №1881 від 16.01.2020ст. Знам`янка Одеської залізниці в описі обставин, що викликали складання акту значиться: "Термін доставки збільшується на 4 доби в межах ДН-3 Одеської залізниці згідно наказу №644 від 21.11.2000 тимчасова перерва в перевезенні не з вини залізниці, неприйом станції Терни (4573), Рядова (4572), Інгулець (4677), Грекувата (4574) на адресу ПАТ ПівнГЗК, також конвенції - Здолбунів (3500), Тростянець Под (4089), які вплинули на перевезення вантажів."

В графі 49 залізничної накладної №42468462 містяться відмітки про складання акту загальної форми №6945 від 22.02.2020 із вказівкою про те, що термін доставки збільшується на 3 доби в межах ДН-З згідно п. 2.9 нак. №644 від 21.11.2000.

В підтвердження обставин затримки вантажів відповідачем надано акт загальної форми №6945 від 22.02.2020 ст. Знам`янка Одеської залізниці в описі обставин, що викликали складання акту значиться: "Термін доставки збільшується на 3 доби в межах ДН-3 Одеської залізниці згідно наказу №644 від 21.11.2000 тимчасова перерва в перевезенні не з вини залізниці, дія конвенційної заборони призначення Черноморськ Порт (4020), Максимівка Тернопільська (3612), Миколаїв Вант (4156), які впливають на перевезення вантажу".

В графі 49 залізничної накладної №43249374 містяться відмітки про складання акту загальної форми №7391 від 25.02.2020 із вказівкою про те, що термін доставки збільшується на 3 доби в межах ДН-З згідно п. 2.9 нак. №644 від 21.11.2000.

В підтвердження обставин затримки вантажів відповідачем надано акт загальної форми №7391 від 25.02.2020 ст. Знам`янка Одеської залізниці в описі обставин, що викликали складання акту значиться: "Термін доставки збільшується на 3 доби в межах ДН-3 Одеської залізниці згідно наказу №644 від 21.11.2000 тимчасова перерва в перевезенні не з вини залізниці, дія конвенційної заборони призначення Черноморськ Порт (4020), Максимівка Тернопільська (3612), Миколаїв Вант (4156), які впливають на перевезення вантажу".

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано доказів існування будь-яких конвенційних заборон на перевезення вантажів залізницями України.

Судом здійснено перевірку доводів відповідач щодо наявності конвенційних заборон на офіційному УкрЗалізниці (https://www.uz.gov.ua/konv_zaborona) та встановлено наявність конвенційної заборони, якою запроваджено обмеження по станції призначення Україна Чорноморськ-Порт Одеської залізниці (402000), яке розповсюджується на всі вантажі з 21.10.16 до відміни, однак адресована вантажоодержувачу ТОВ "Транс ЮГ Сервіс"(89955).

Таким чином, у суду відсутні правові підстави брати до уваги зазначені у графі 49 залізничних накладних акти, оскільки вказані акти загальної форми не містять посилання на конкретні конвенції, а зазначені у них відомості не дозволяють дійти висновку про існування підстав для збільшення терміну доставки вантажу.

Крім того, на підтвердження своїх заперечень (збільшення терміну доставки вантажів в процесі перевезення не з вини залізниці) відповідач надав копії актів загальної форми №3432 від 27.01.2020, №8871 від 08.03.2020, №2411 від 19.01.2020.

В той же час, в залізничній накладній №43022623 в графі 49 міститься відмітка про складання акту №3432 від 28.01.2020. В залізничній накладній №40018228 в графі 49 міститься відмітка про складення акту №8871 від 09.03.2020. В залізничній накладній №44982247 в графі 49 міститься відмітка про складання акту №2411 від 20.01.2020.

Отже, акти загальної форми №3432 від 27.01.2020, №8871 від 08.03.2020, №2411 від 19.01.2020 не є належними доказами на підставі яких можна встановити причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, обґрунтованими суд визнає вимоги позивача щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 358 839,72грн. (365 929,32 - 7089,60).

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, суд зазначає наступне.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зважаючи на те, що відповідач в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру штрафу не надав суду доказів поважності причин неналежного виконання свого зобов`язання щодо своєчасної доставки вагонів, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Згідно положень ст. 129 ГПК України, витрат зі сплати судового збору, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд звертає увагу на, те що позовна заява містить вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких за попереднім розрахунком становить 8 181,69 грн.

Доказів в підтвердження понесення Позивачем витрат на правничу допомогу в зазначеному розмірі, суду не надано. Заяву про неможливість з поважних причин подати докази підтвердження відповідних витрат, до закінчення судових дебатів, позивач не подав, З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для розгляду питання відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4, ) штраф за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 358 839,72 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 382,59 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Відмовити в задоволення клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зменшення розміру штрафних санкцій.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.10.2020

Суддя О.В. Ліпинський