ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа№ 927/645/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання : Кубей В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Гутник В.П.;

від відповідача 1: не прибув;

від відповідача 2, 3, 4: Шевченко О.А.

від відповідача 5, 6, 7: не прибув;

від відповідача 8: Лутай Н.М.;

від третіх осіб: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року (дата підписання повного тексту 02.01.2020 року)

у справі № 927/645/19 (суддя: Книш Н.Ю.)

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: ОСОБА_2

відповідача-2: ОСОБА_3

відповідача-3: ОСОБА_4

відповідача-4: ОСОБА_5

відповідача-5: ОСОБА_6

відповідача-6: ОСОБА_7

відповідача-7: ОСОБА_8

відповідача-8: ОСОБА_9

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

третя особа-1. ОСОБА_10

третя особа-2. ОСОБА_11

третя особа-3. ОСОБА_12

третя особа-4. ОСОБА_13

про визнання удаваними правочинів, переведення прав та обов`язків покупця, витребування часток у статутному капіталі та визнання права власності на частку у статутному капіталі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), ОСОБА_4 (далі - відповідач 3), ОСОБА_5 (далі - відповідач 4), ОСОБА_6 (далі - відповідач 5), ОСОБА_7 (далі - відповідач 6), ОСОБА_8 (далі - відповідач 7), ОСОБА_9 (далі - відповідач 8), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_10 (далі - третя особа 1), ОСОБА_11 (далі - третя особа 2), ОСОБА_12 (далі - третя особа 3) та ОСОБА_13 (далі - третя особа 4) про визнання удаваними правочинів, а саме:

- договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 19.06.2017 року, укладений між ОСОБА_3 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 11,11% номінальною вартістю 1 333,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 19.06.2017 року, укладений між ОСОБА_4 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 19.06.2017 року, укладений між ОСОБА_5 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 02.08.2018 року, укладений між ОСОБА_6 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 3,71 % номінальною вартістю 445,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 02.08.2018 року, укладений між ОСОБА_7 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн;

- договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 02.08.2018 року, укладений між ОСОБА_8 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваним, предметом якого є частка у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн, які вчинені для приховування інших правочинів, та перевести на позивача права і обов`язки покупця:

- частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартість 1 333,00 грн, яка належала ОСОБА_3 ;

- частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн, яка належала ОСОБА_4 ;

- частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 11,11 % номінальною вартістю 1 333,00 грн, яка належала ОСОБА_5 ;

- частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 3,71 % номінальною вартістю 445,00 грн, яка належала ОСОБА_6 ;

- частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн, яка належала ОСОБА_7 ;

- частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 3,7 % номінальною вартістю 444,00 грн, яка належала ОСОБА_8 ;

та витребування з володіння ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" у розмірі 44,44 % номінальною вартістю 5 332,00 грн та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" номінальною вартістю 5 332,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що що спірні договори дарування є удаваними та укладені для приховання інших правочинів, а саме договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО», які порушують переважне право позивача як його учасника на купівлю відповідних часток у статутному капіталі.

Господарський суд Чернігівської області відмовив в задоволені позову ОСОБА_1 своїм рішенням від 20.12.2019 року (повний текст рішення складено - 02.01.2020 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. Крім того, до апеляційної скарги було додане клопотання про допит відповідачів як свідків, про що постановити відповідну ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Чернігівської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 06.06.2018 року №910/19473/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 року №909/1294/15.

Крім того, скаржник вказав, що відповідні відповідачів на заявлені питання позивача не відповідають вимогам ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, як за назвою так і за змістом, зокрема у них відсутнє підтвердження про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Також, скаржник вказав, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні клопотання позивача про зобов`язання ОСОБА_2 надати відповіді на питання позивача.

Крім того, скаржник зазначив, що з показань свідків вбачається, що їм за продаж частки у статутному капіталі Товариства розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн пропонували 100000,00 грн про що наголошувалось в позовній заяві і з чого зроблений висновок про продаж відповідачами 2-7 своїх часток на названу суму.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2020 року справу № 927/645/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О., на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 927/645/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19 залишив без руху своєю ухвалою від 17.02.2020.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г., на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 927/645/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Коротун О.М. Відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19 своєю ухвалою від 10.03.2020 року.

07.04.2020 року від представника відповідача 8 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19, відповідно до якого відповідач 8 просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Крім того, представник відповідача 8 у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що за наявними у матеріалах справи доказами неможливо встановити удаваності договорів дарування від 19.06.2017 року та від 02.08.2018 року, укладених відповідно відповідачами 2-7 з ОСОБА_2 , не встановлено, що спірні договори вчинені з метою приховати інший правочин, зокрема, правочин купівлі-продажу часток статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО". Таким чином, Господарський суд Чернігівської області ухвалив судове рішення від 20.12.2019 року по справі №927/645/19 з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи щодо незаконності, необґрунтованості рішення суду першої інстанції та його невідповідності реальним обставинам справи є безпідставними.

Також, 07.04.2020 року від представника відповідачів 5,6,7 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19, відповідно до якого відповідачі 5, 6, 7 просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Крім того, представник відповідачів 5, 6, 7 у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що дійсними мотивами відповідачів 5, 6, 7 укладення саме договорів дарування, зокрема, була відсутність будь-якого зиску у вигляді дивідендів, в тому числі у майбутньому, чи то будь-яких інших виплат, не отримання будь-якої допомоги від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", негативне ставлення інших учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", зокрема і позивача, як учасника та директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" до відповідачів 5, 6, 7 при розгляді питання щодо вступу їх у якості учасників до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" та незаконної відмови від прийняття відповідачів 5, 6, 7 до складу учасників. Судом першої інстанції було прийняте обґрунтоване та законне судове рішення про відмову у задоволені позову, саме в зв`язку з недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами підстав свого позову.

09.04.2020 року від представника відповідачів 2,3,4 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19, відповідно до якого відповідачі 2, 3, 4 просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Крім того, представник відповідачів 2, 3, 4 у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що у суду першої інстанції не було жодних підстав для виявлення сумніву у достовірності доказів, покладених в основу заперечень відповідачів 2, 3, 4 з приводу можливості заперечення позову.

10.04.2020 року від представника позивача до суду надійшли заперечення на відзив відповідача 8 на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник позивача, зокрема зауважив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотань про допит відповідачів, як свідків, що зокрема, призвело до прийняття необґрунтованого рішення без з`ясування всіх обставин справи.

Крім того, 10.04.2020 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника відповідача 1 ОСОБА_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, зі змінами, «Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено карантин з 12.03.2020 року на усій території України.

З метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, розгляд справи 14.04.2020 року не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року повідомлено учасників справи, що судове засідання відбудеться 07.07.2020 року.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 927/645/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу ОСОБА_1 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О. Призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 у справі № 927/645/19 на 03.09.2020 року своєю ухвалою від від 07.07.2020 року

03.09.2020 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача до суду надійшло клопотання про витребування документів по справі, а саме Витребувати у Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації інформацію про осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 25.02.2020 року; витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федоренко О.Б. копії заяв про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що подавались по спадковій справі за номером у спадковому реєстрі 65898302 (номер у нотаріуса 1/2020); витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Федоренко О.Б. копії заяв про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що подавалась по спадковій справі за номером у спадковому реєстрі 65898302 (номер у нотаріуса 1/2020).

Північний апеляційний господарський суд задовольнив вищевказане клопотання ОСОБА_1 своєю ухвалою від 03.09.2020 року.

28.09.2020 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надій шло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника відповідача 1 ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_9 у якості відповідача в частині позовних вимог про визнання удаваним правочинів (договорів дарування часток у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" від 19.06.2017 року та від 02.08.2018 року) та переведення прав і обов`язків покупця часток у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО".

29.09.2020 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представник відповідачем 5, 6, 7 до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі уповноваженого представника відповідачів 5, 6, 7. Крім того, представник відповідачів 5, 6, 7 у даному клопотанні зазначив, що останні заперечують проти заявлених клопотань позивача у повному обсязі.

Північний апеляційний господарський суд відмовив в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі правонаступника своєю ухвалою від 29.09.2020 року.

Крім того, Північний апеляційний господарський суд відмовив в задоволенні клопотання позивача про допит відповідачів як свідків своєю ухвалою від 29.09.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 29.09.2020 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів 2-8 в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 29.09.2020 року заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Представники третіх осіб у судове засідання 29.09.2020 року не з`явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 року.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Чернігівської області в апеляційному порядку за відсутності представників третіх осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1

- без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 17.01.2009 року протокол №1, державну реєстрацію змін проведено 30.01.2009 року № запису 3000197, товариство було зареєстровано як юридична особа 18.04.2000 року Ріпкинською районною державною адміністрацією (розпорядження голови райдержадміністрації № 169 від 18.04.2000 року) та набуло статусу юридичної особи з 18.04.2000 року (п. 1.3. статуту).

Згідно п. 1.2. статуту всі особи, відомості про яких перераховані у цьому Статуті та нижче у цій статті, є учасниками Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", та разом надалі іменуються "Учасники ТОВ", а кожна особа окремо - "Учасник ТОВ". До Учасників ТОВ належать: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 .

Відповідно до п. 1.4. статут ТОВ створено у процесі реорганізації шляхом перетворення колективного сільськогосподарського підприємства "Дніпро" та є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків даного колективного сільськогосподарського підприємства "Дніпро", які були у нього на дату його реорганізації у ТОВ.

Статутний капітал ТОВ створено шляхом внесків від кожного з учасників ТОВ. Розмірі та склад внеску кожного з Учасників ТОВ до Статутного капіталу та частка кожного з Учасників ТОВ у Статутному капіталі будуть такими, як їх зазначено у пункті 4.2.1 статті 4 та статті 20 цього Статуту (п. 4.2. статуту).

Згідно п. 4.2.1. статуту статутний капітал ТОВ становить 12000,00 грн. Розмір, склад та частка кожного з Учасників ТОВ у Статутному капіталі становлять:

№Прізвище, ім`я та по батькові засновникаСума внеску (грн)Частка в статутному капіталі (%)
1ОСОБА_1 133611,12
2ОСОБА_3 133311,11
3ОСОБА_10 133311,11
4ОСОБА_11 133311,11
5ОСОБА_12 133311,11
6ОСОБА_4 133311,11
7ОСОБА_13 133311,11
8ОСОБА_5 133311,11
9ОСОБА_14 133311,11

Відповідно до п.7.1.5 статуту Учасники ТОВ мають право у порядку, встановленому цим Статутом та законом здійснювати відчуження часток у Статутному капіталі, що засвідчують участь у ТОВ в порядку цим Статутом та законом.

Згідно п.п. 8.1., 8.2. статуту Вищим органом управління ТОВ є Загальні Збори Учасників ТОВ. Учасники ТОВ несуть остаточну відповідальність за прийняті рішення щодо діяльності ТОВ. Кожний Учасник ТОВ має право на участь у Загальних Зборах Учасників ТОВ або особисто, або через свого представника.

Відповідно до п.п. 8.3.17, 8.3.18 до виключної компетенції Загальних Зборів Учасників ТОВ належать наступні повноваження: прийняття до ТОВ нових Учасників ТОВ; виключення Учасників ТОВ із ТОВ та прийняття рішення про придбання ТОВ частки Учасника ТОВ, що припиняє свою участь у ТОВ (дане положення щодо придбання частки ТОВ поширюється також у разі добровільного виходу Учасника ТОВ з його складу);

Загальні Збори Учасників ТОВ не можуть відмовити у прийнятті до Учасників ТОВ тій особі, до якої внаслідок успадкування, або здійснення будь-якої з перерахованих угод, переходить частка в Статутному капіталі (п. 13.2 статуту).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.06.2017 року, щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" до переліку засновників входили: ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного фонду - 1336,00 грн (кінцевий бенефіціар), ОСОБА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_10 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_11 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_12 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_4 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_13 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_5 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_14 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.07.2017, посвідчених державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_15 , спадкоємцями зазначеного у свідоцтвах майна ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина, ОСОБА_6 , та сини ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . Спадщина (1/3 частки) на яку видані свідоцтва, складається з: права на частку в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" ( ) розміром 11,11%, що становить 1333 грн., що належить спадкодавцю на підставі статуту товариства затвердженого у новій редакції рішенням загальних зборів учасників від 17.01.2009 та зареєстрованого 30.01.2009 ОСОБА_16 державним реєстратором Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 21.07.2017 року спадкоємці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" (мовою документа) з заявами від 20.07.2017 року, в яких просили скликати позачергове засідання загальних зборів учасників ТОВ, де на розгляд поставити питання про прийняття її до учасників ТОВ.

В заявах останні зазначають, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 20.07.2017 року (№2-818, №2-816, №2-817) вони успадкували 1/3 частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" розміром 11,11%, що становить 1333,00 грн, що належала ОСОБА_14 на підставі Статуту Товариства з обмеженою відповідльністю "Дніпро" затвердженого у новій редакції рішенням загальних зборів учасників від 17.01.2009 року та зареєстрованого 30.01.2009 року ОСОБА_16 державним реєстратором Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області.

Як вбачається з протоколу №1 Позачергових загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 30.09.2017 року , які були проведені на вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які є спадкоємцями учасника Товариства ОСОБА_14 , що володіє 11,11% статутного капіталу товариства, вимогу про вступ не задоволено. При цьому, останнім було запропоновано подати заяви про відмову від вступу до складу учасників Товариства. При надходженні заяв про відмову від вступу до складу учасників Товариства, розглянути їх на зборах Товариства, відповідно до положень Статуту та провести відповідні виплатити спадкоємцям, згідно Статуту Товариства.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що вищевказане рішення позачергових загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 30.09.2017 року в судовому порядку не оскаржувалося та є чинним.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 29.09.2017 року ОСОБА_3 уповноважено ОСОБА_17 бути дійсним та законним представником довірителя, виконувати від імені довірителя всі необхідні вимоги, формальності та дії, які стосуються управління Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", про що видана довіреність, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрована в реєстрі за №8899. Для здійснення повноважень згідно даної Довіреності повіреній особі надається право від імені та в інтересах довірителя здійснювати, зокрема, підписувати від імені довірителя будь-які документи, які стосуються Загальних зборів учасників Товариства та/або прийнятих на Загальних зборах учасників Товариства (в тому числі, но, не обмежуючись, протоколи Загальних зборів учасників Товариства, рішення, передаточні акти, Статути, протоколи реєстрації присутніх на Загальних зборах учасників Товариства, Журнал реєстрації учасників, договори купівлі-продажу (або дарування) частки в статутному капіталі Товариства, яка належить Довірителю, заяви), отримувати оригінали та/або копії таких документів.

Як вбачається з нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В. довіреності за №3054 від 19.06.2017 року, ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_2 та/або ОСОБА_18 , та /або ОСОБА_19 бути дійсним та законним представником довірителя, виконувати від імені довірителя всі необхідні вимоги, формальності та дії, які стосуються управління Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО". Для здійснення повноважень згідно даної Довіреності повіреній особі надається право від імені та в інтересах довірителя здійснювати, зокрема, підписувати від імені довірителя будь-які документи, які стосуються Загальних зборів учасників Товариства та/або прийнятих на Загальних зборах учасників Товариства (в тому числі, но, не обмежуючись, протоколи Загальних зборів учасників Товариства, рішення, передаточні акти, Статути, протоколи реєстрації присутніх на Загальних зборах учасників Товариства, Журнал реєстрації учасників, договори купівлі-продажу (або дарування) частки в статутному капіталі Товариства, яка належить Довірителю, заяви), отримувати оригінали та/або копії таких документів.

29.09.2017 року ОСОБА_5 уповноважено ОСОБА_20 бути дійсним та законним представником довірителя, виконувати від імені довірителя всі необхідні вимоги, формальності та дії, які стосуються управління Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", про що видана довіреність, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрована в реєстрі за №8900. Для здійснення повноважень згідно даної Довіреності повіреній особі надається право від імені та в інтересах довірителя здійснювати, зокрема, підписувати від імені довірителя будь-які документи, які стосуються Загальних зборів учасників Товариства та/або прийнятих на Загальних зборах учасників Товариства (в тому числі, але, не обмежуючись, протоколи Загальних зборів учасників Товариства, рішення, передаточні акти, Статути, протоколи реєстрації присутніх на Загальних зборах учасників Товариства, Журнал реєстрації учасників, договори купівлі-продажу (або дарування) частки в статутному капіталі Товариства, яка належить Довірителю, заяви), отримувати оригінали та/або копії таких документів.

19.06.2017 року між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_3 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 11,11% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 1333,00 грн (п. 1 договору).

Згідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

При цьому, в абзаці 2 п.8 договору дарування зазначено, що цей договір вчиняється зі згоди колишньої дружини дарувальника, ОСОБА_21 , на дарування її колишнім чоловіком вищевказаної частки у статутному капіталі Товариства, що підтверджується заявою від 19.06.2017 року за реєстровим №3058, підпис на заяві якої засвідчено Реусом Р.В., приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу.

Як вбачається з акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 01.08.2018 року, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 19.06.2017 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (передаточний акт), про те, що ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 11,11 %, яка в грошовому еквіваленті становить 1333,00 грн. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

19.06.2017 року між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_4 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 11,11% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 1333,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

При цьому, в абзаці 2 п.8 договору дарування зазначено, що цей договір вчиняється зі згоди чоловіка дарувальника, ОСОБА_22 , на дарування його дружиною вищевказаної частки у статутному капіталі Товариства, що підтверджується заявою від 19.06.2017 року за реєстровим №3051, підпис на заяві якої засвідчено Реусом Р.В., приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу.

Як вбачається з акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 01.08.2018 року, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 19.06.2017 року, ОСОБА_4 , від імені якої діє громадянка України ОСОБА_18 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19.06.2017 року за №3054, та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (передаточний акт), про те, що ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 11,11 %, яка в грошовому еквіваленті становить 1333,00 грн. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро". Від імені ОСОБА_4 акт приймання-передачі частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 01.08.2018 року підписано ОСОБА_18

19.06.2017 року між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_5 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 11,11% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 1333,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Як вбачається з акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 01.08.2018 року, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі ОСОБА_23 від 19.06.2017 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства (передаточний акт), про те, що ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 11,11 %, яка в грошовому еквіваленті становить 1333,00 грн. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 02.08.2018 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 бцло укладено договір про визначення (зміну) розміру часток у праві спільної часткової власності за №5312, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В. У вказаному договорі зазначено, що у зв`язку з тим, що частка в розмірі 11,11% статутного капіталу товариства, що становить 1333,00 грн не розподіляється на ідеальні рівні частини як у відсотковому так і у грошовому еквіваленті, сторони дійшли згоди змінити розміри належних їм часток у статутному капіталі Товариства і встановити відповідно до їхньої попередньої домовленості наступний порядок володіння вищезазначеною часткою: громадянці України ОСОБА_6 частка в статутному капіталі Товариства 3,71% статутного капіталу Товариства, що становить 445,00 грн, громадянину України ОСОБА_7 частка в статутному капіталі Товариства 3,7% статутного капіталу Товариства, що становить 444,00 грн, громадянину України ОСОБА_8 частка в статутному капіталі Товариства 3,7% статутного капіталу Товариства, що становить 444,00 грн.

Як вбачається із адресованих державному реєстратору посвідчених нотаріально заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 02.08.2018 року, останні даними заявами повідомилиь про те, що ними прийнято рішення про вступ до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" (наявні в матеріалах справи).

02.08.2018 року між учасником Товариства громадянкою України ОСОБА_6 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) було укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 3,71% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 445,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 02.08.2018 року, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 02.08.2018 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, про те, що ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 3,71%, яка в грошовому еквіваленті становить 445,00 гривень. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

02.08.2018 року між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_7 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 3,7% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 444,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 02.08.2018 року, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 02.08.2018 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, про те, що ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 3,7%, яка в грошовому еквіваленті становить 444,00 грн. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

02.08.2018 року між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_8 (дарувальник) та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 (обдаровуваний) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 3,7% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 444,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору та з моменту державної реєстрації відповідних змін в установчих документах товариства. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

Відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 02.08.2018 року, підписи на якому посвідчені приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реусом Р.В., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 02.08.2018 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, про те, що ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_2 прийняв частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 3,7%, яка в грошовому еквіваленті становить 444,00 грн. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

У тексті перелічених вище договорів дарування зазначено, що сторони попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, уклали договір дарування частки у статутному капіталі.

Так, за твердженням позивача вищезазначені договори дарування від 19.06.2017 року та від 02.08.2018 року є удаваними, оскільки були укладені для приховання інших правочинів, а саме договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі Товариства, та порушують преважне право позивача як учасника Товариства на купівлю відповідних часток у статутному капіталі.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.01.2019 року щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", у відповідності до діючого законодавства України внесені зміни до складу засновників. Так, до переліку засновників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" входять: ОСОБА_11 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_10 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_12 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_13 , розмір внеску до статутного фонду - 1333,00 грн, ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного фонду - 1336,00 грн (кінцевий бенефіціар), та ОСОБА_2 , - розмір внеску до статутного фонду - 5332,00 грн. Розмір статутного капіталу 12000,00 грн.

Як вбачається з протоколу №1 від 19.09.2018 року проведення позачергових загальних зборів учасників СТОВ "Дніпро", були скликані на вимогу учасника ОСОБА_2 , який володіє 44,44% статутного капіталу Товариства.

17.08.2018 року між учасником Товариства громадянином України ОСОБА_2 (дарувальник) та фізичною особою громадянкою України ОСОБА_9 (обдаровуваним) укладено договір дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", відповідно до умов якого дарувальник безоплатно передає у власність обдаровуваного належну йому частку в розмірі 44,44% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", що становить 5332,00 грн (п. 1 договору).

Відповідно до п. 4 договору дарування право власності на предмет договору переходить від дарувальника до обдаровуваного після підписання даного договору. З моменту укладання даного договору до обдаровуваного переходять усі права власника Товариства, передбачені його статутом. Обдаровуваний з моменту набуття частки у статутному капіталі Товариства зобов`язується виконувати вимоги установчих документів Товариства, а також нести всі обов`язки, що випливають із установчих документів Товариства та чинного законодавства України.

В договорі зазначено, що сторони попередньо ознайомлені з правовими наслідками недодержання при вчиненні правочинів вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, уклали цей договір дарування частки у статутному капіталі.

Відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 17.08.2018 року, підписи на якому засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирсановою Т.О., у зв`язку з укладенням договору дарування частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" від 17.08.2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , склали цей акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства, про те, що ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_9 прийняла частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" у розмірі 44,44%, яка в грошовому еквіваленті становить 5332,00 грн. В акті зазначено, що сторони не мають один до одного претензій у зв`язку з передачею зазначеної у акті частки у статутному капіталі СТОВ "Дніпро".

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1- 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Тобто за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють один правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Згідно із ст. 717 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір дарування є завжди безоплатним, в той час як договір купівлі-продажу є оплатним, а вартість відчужуваного майна сплачується продавцеві лише у грошовому вираженні, а відтак, відмінність між договорами купівлі-продажу та дарування полягає в платності за одержане майно.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі (ч.ч. 1, 2 ст. 147 Цивільного кодексу України).

Водночас, ч. 3 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування від 19.06.2017 року) також встановлює, що учасники товариства користуються переважним правом саме купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права.

Частина 1 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017 року) встановлює, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства (ч. 2 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017 року)).

За приписами ч. 1 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки, у абзаці 2 ч. 2 ст. 147 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 19.06.2017 року) та в ч. 1 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" йдеться про переважне право на купівлю частки (її частини), переважне право не поширюється на відносини спадкування, правонаступництва, дарування частки у статутному капіталі ТОВ або СТОВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 Цивільного кодексу України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі істотні умови. Договори дарування належать до безоплатних правочинів та за їх умовами обдаровані не мають перед дарувальниками будь-яких зобов`язань матеріального характеру.

Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів.

Так, на підтвердження своїх вимог позивачем були подані до суду нотаріально посвідчені заяви свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 .

Як вбачається з заяви свідка ОСОБА_1 повідомляє, що в червні 2017 року один із учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" ОСОБА_3 звертався до ОСОБА_10 і ОСОБА_24 (чоловік ОСОБА_13 ) та повідомив, що він продав Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРАНО ХОЛДИНГ" свою частку в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" та пропонував їм також продати частки за 100 000,00 грн ґрунтуються на повідомленнях ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Доводи ОСОБА_1 , що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 19.06.2017 року продали свої частки та отримали за них по 100 000,00 грн та для оформлення угод з продажу часток вони їздили до Чернігова ґрунтуються на повідомленнях від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що останній саме під час проведення позачергових загальних зборів 30.09.2017 року та 19.09.2018 року дізнався про продаж часток учасниками товариства на користь ОСОБА_2 , оскільки дані твердження не довдені належними та допустимими доказами, зокрема протоколи загальних зборів не містять таких відомостей.

Свідчення ж ОСОБА_10 , щодо тої обставини, що окрім ОСОБА_3 свої частки також продали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за що отримали по 100 000,00 грн ґрунтуються на повідомленнях ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_10 стверджує, що під час особистої зустрічі з ОСОБА_3 , він розповів ОСОБА_10 , що вже продав свою частку, однак відсутні відомості кому особисто продано та за скільки. У заяві свідка попередньо повідомлялось ОСОБА_10 про надходження пропозиції продажу частки статутного капіталу СТОВ "Дніпро" від ТОВ "Грано Холдинг".

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_11 від 25.07.2019, ОСОБА_11 у червні 2017 року стало відомо, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали свої частки за 100 000 грн. Для оформлення угод з продажу часток вони їздили до Чернігова. Дані обставини ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_1 . ОСОБА_11 стверджує, що під час особистої зустрічі з ОСОБА_3 , він розповів, що вже продав свою частку, однак відсутні відомості кому особисто продано та за скільки.

В заяві свідка від 25.07.2019 року ОСОБА_12 повідомляє, що у червні 2017 року стало відомо, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали свої частки за 100 000,00 грн. Для оформлення угод з продажу часток вони їздили до Чернігова. Дані обставини ОСОБА_12 . повідомив ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження третіх осіб 2, 3 про те, що під час проведення позачергових загальних зборів 19.09.2018 року вони дізналися про продаж часток учасниками товариства на користь ОСОБА_2 , оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження останнього, зокрема протокол загальних зборів від 19.09.2018 року не містить таких відомостей, відсутні відомості кому особисто продано та за скільки.

Як вбачається з заяви свідка ОСОБА_13 від 25.07.2019 року, у червні до її чоловіка ОСОБА_24 , звернувся ОСОБА_3 та повідомив, що він вже продав свою частку у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" і запитав ОСОБА_13 , чи не бажає вона продати свою частку за 100000,00 грн. Того ж дня її чоловік повідомив їй про дану розмову з ОСОБА_3 і ОСОБА_13 сказала, що не бажає продавати свою частку. Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, покази ОСОБА_13 ґрунтуються на повідомленнях її чоловіка ОСОБА_24 .

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_25 від 25.07.2019 року, у червні 2017 року ОСОБА_3 . звернувся до ОСОБА_24 та повідомив, що вже продав свою частку у статутному капіталі СТОВ "Дніпро" і запитав, чи не бажає його дружина ОСОБА_13 також продати свою частку за 100000,00 грн. Того ж дня ОСОБА_24 повідомив про відмову ОСОБА_13 продавати частку.

Так, як правильно встановлено судом першої інстанції, із вищевказаної заяви свідка не вбачається звернення ОСОБА_3 з пропозицією або з твердженням про продаж частки на користь ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у заявах стверджують, що від ОСОБА_2 не надходило пропозицій щодо продажу частки статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро".

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ґрунтуються на показаннях іншої особи, а саме ОСОБА_1 , який є директором Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" при цьому свідчення самого ОСОБА_1 базуються на повідомленнях ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Свідчення ОСОБА_13 в свою чергу ґрунтуються на повідомленнях її чоловіка ОСОБА_24 .

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги показання вищезазначених осіб щодо продажу відповідачами часток у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро".

При цьому, твердження ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що 19.09.2018 року проводились позачергові загальні збори учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО", на яких ОСОБА_17 діяв як представник ОСОБА_2 , на зборах свідкам стало відомо, що спадкоємці померлого учасника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО" ОСОБА_14 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) також продали свої частки у статутному капіталі, правомірно не прийняті судом першої інстанції до уваги, оскільки свідками не було наведено безпосередньо джерела своєї обізнаності щодо даної обставини.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що як вбачається з поданих позивачем заяв свідків, жоден з цих осіб не був безпосередньо присутнім під час укладення спірних угод.

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, зі свідчень вищезазначених осіб не можна дійти однозначного та беззаперечного висновку, що частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" були відчужені шляхом укладення договору купівлі-продажу саме ОСОБА_2 та саме за визначену суму грошових коштів.

Також, як правильно встановлено судом першої інстанції, мотивом укладення спірних договорів дарування частки у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" було те, що дарувальники будь якого зиску у вигляді дивідендів, чи то будь-яких інших виплат від СТОВ "Дніпро" за весь час перебування у якості учасника СТОВ "Дніпро" не отримували, крім того, дарувальники ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стверджують, що товариством жодного року не скликались чергові річні загальні збори учасників, в яких би дарувальники особисто приймали участь, тому вони не мали можливості реалізовувати свої права, як учасника товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 ., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вказують, що згідно протоколу №1 позачергових загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" від 30.09.2017 року їх заяви були розглянуті та було відмовлено у прийнятті до складу учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" та зазначають, що ні учасники, ні керівник Сільськ5огосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" не вчинили передбачені законодавством процедури по виплаті ОСОБА_27 ., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 частки в статутному капіталі Товариства у зв`язку з відмовою у прийнятті їх до складу учасників протягом року з моменту проведення вищевказаних позачергових зборів.

Крім того, ОСОБА_6 зазначила, про негативне ставлення інших учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" та позивача, як учасника та директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" до них при розгляді питання щодо вступу них у якості учасників до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" та незаконної відмови (п. 13.2 статуту СТОВ "Дніпро": Загальні збори учасників не можуть відмовити у прийнятті до учасників товариства тій особі, до якої внаслідок успадкування переходить частка в статутному капіталі товариства) від прийняття її з синами до складу учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро".

Так, матеріали справи не містять, а позивачем не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів щодо отримання відповідачами матеріального зиску від перебування учасниками Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро".

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, в нотаріально засвідчених заявах ОСОБА_3 ., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 19.06.2017 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . та ОСОБА_8 від 02.08.2018 року, було повідомлено суд їх власне волевиявлення щодо укладення, підписання договору дарування належної частки статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" на користь ОСОБА_2 .

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що наведені відповідачами 2-7 мотиви укладення договорів дарування не містять суперечностей з обставинами викладеними у заявах свідка, поданими позивачем до позовної заяви.

Так, матеріали справи не містять, а позивачем не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів оплатності або отримання дарувальниками матеріальної вигоди щодо спірних договорів дарування укладених з ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає голослівними та такими, що не підтверджується жодними належними та допустимими доказами твердження скаржника, що з показань свідків вбачається, що їм за продаж частки у статутному капіталі Товариства розміром 11,11% номінальною вартістю 1333,00 грн пропонували 100000,00 грн про що наголошувалось в позовній заяві і з чого зроблений висновок про продаж відповідачами 2-7 своїх часток на названу суму.

За удаваним правочином (ст. 235 Цивільного кодексу України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Специфіка удаваного правочину полягає в тому, що він, існуючи "в парі" з іншим правочином, який ним прикривається, є завжди таким, що не відповідає положенням Цивільного кодексу України, тобто є удаваним. Другий же правочин (прихований) може бути як дійсним, так і не дійсним, залежно від того, наскільки він відповідає вимогам правочинів, що містяться в ст. 203 Цивільного кодексу України.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що статут Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" не містить заборони на відчуження учасником товариства своєї частки у статутному фонді товариства третім особам, проте встановлює (п.13.1), що учасники Товариства користуються переважним правом саме придбання частки учасника, тобто, саме придбання (купівлі-продаж тощо), такої частки має здійснюватися з дотриманням правила щодо надання переважного права на придбання такої частки учасникам Товариства.

Чинним законодавством України, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин та статутом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" не встановлено обмежень щодо укладення договорів дарування учасником товариства своєї частки у статутному капіталі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідачів 2-7 щодо дарування часток в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро" ОСОБА_2 не суперечать статуту товариства та нормам ст.ст. 52-53 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017), ст. 147 Цивільного кодексу України (у редакції, яка діяла на дату укладення спірних договорів дарування 19.06.2017 року), ст.ст. 20, 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки статутом Товариства відчуження учасником товариства частки третім особам не заборонено, і відчуження відбулось шляхом дарування, тоді як інші учасники товариства користуються переважним правом лише на купівлю частки іншого учасника.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі № 918/92/17.

При цьому, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги твердження позивача про порушення його переважного права на купівлю частки у статутному капіталі Товариства, оскільки будь-яке обмеження права учасника у прийнятті рішення щодо дарування частки у статутному капіталі Товариства як особистого немайнового права учасника Товариства не обмежено, а ні статутом Товариства.

Водночас, посилання позивача на ту обставину, що набувачі часток пов`язані між собою та з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНО ХОЛДИНГ" з огляду на те, що ОСОБА_17 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНО ХОЛДИНГ", ОСОБА_20 - кінцевий бенефіціарний власник (контролер) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНО ХОЛДИНГ", а ОСОБА_9 на момент укладення договорів дарування від 02.08.2018 року була кінцевим бенефіціарним власником (контролером) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНО ХОЛДИНГ", а Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНО ХОЛДИНГ" правомірно було не взято до уваги судом першої інстанції, оскільки, як зазначив останній дані твердження ґрунтуються на припущеннях позивача, діючим законодавством України не заборонено бути власником, засновником декількох юридичних осіб.

Разом з цим, колегія суддів відзначає, що обдарованим за спірними договорами дарування був ОСОБА_2 , як фізична особа громадянин України, а не Товариство з обмеженою відпо/відальністю "ГРАНО ХОЛДИНГ". Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надходження відповідачам 2-7 від ОСОБА_2 пропозицій щодо укладення договорів купівлі-продажу часток або отримання іншої матеріальної вигоди.

Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 06.06.2018 року №910/19473/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 року №909/1294/15 є неприйнятними з огляду на те, що такі постанови прийнято з огляду на іншу фактично-доказову базу у відповідній справі, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших встановлених обставин, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийнято відповідне судове рішення, зокрема висновок Верховного Суду у справі №910/19473/17 стосувався не застосування певної норми матеріального права, а відповідності дій судів першої та апеляційної інстанції вимогам ст. 43 (в редакції чинній до 15.12.2017 року), ст. 86 (в редакції чинній з 15.12.2017 року) Господарського процесуального кодексу України. Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2019 року у справі №910/19473/17, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_28 до ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Капітал Едюкейшн" про визнання договорів дарування удаваними та зобов`язання вчинити дії.

В свою чергу, справа Великої Палати Верховного Суду №909/1294/15 стосувалася позову фізичної особи до певної юридичної особи про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників відповідача та скасування державної реєстрації змін до статуту цієї юридичної особи. При цьому, висновки застосовування матеріального права у справі №909/1294/15 не суперечать правовій позиції відповідачів у даній справі.

Крім того, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні клопотання позивача про зобов`язання ОСОБА_2 надати відповіді на питання позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Згідно ч. 2 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: з підстав, визначених ст.ст. 67, 68 Господарського процесуального кодексу України; якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань (ч.5, ст. 90 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 90 Господарського процесуального кодексу України суд не наділений правом редагувати запитання поставлені учасником справи під час письмового опитування та формувати запитання у ньому.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, запитання які були сформовані в письмовому опитуванні ОСОБА_2 в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, міститься два та більше запитань в кожному з них, що свідчить про те, що позивачем ОСОБА_2 в загальному порядку під час письмового опитування поставлено не 8 запитань, а більше десяти запитань.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що окремі поставлені запитання, не мають значення для даної справи, зокрема, «коли та за яких обставин Ви познайомились з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ?», «Скільки разів до укладення договорів дарування від 19.06.2017 року та після цього Ви відвідували село Лопатні Ріпкинського району Чернігівської області?», тощо.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив скаржнику в задоволенні клопотання про зобов`язання ОСОБА_2 надати відповіді на питання позивача. Також, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що відповідні відповідачів на заявлені питання позивача не відповідають вимогам ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, як за назвою так і за змістом, зокрема у них відсутнє підтвердження про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Зазначені обставини не вплинули на правильність висновків суду, а тому не можуть служити підставою для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене та враховуючи, що удаваності договорів дарування від 19.06.2017 року та від 02.08.2018 року, укладених відповідно відповідачами 2-7 з ОСОБА_2 , не встановлено, що спірні договори вчинені з метою приховати інший правочин (договір купівлі-продажу часток статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро"), суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Щодо заявленої відповідачем 1 заяви щодо пропуску позивачем строку позовної давності (один рік) на подачу позову про переведення прав і обов`язків покупця часток у статутному капіталі стосовно договорів, дарувальниками за якими були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , колегія судів відзначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відтак, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

З огляду на викладене, та враховуючи, що права та обов`язки позивача не порушені, в задоволенні позову відмовлено повністю, до даних правовідносин не підлягає застосування строк позовної давності.

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційних скарг фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі № 927/645/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.12.2019 року у справі №927/645/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №927/645/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

Б.О. Ткаченко

Дата складення повного тексту 12.10.2020 року.