ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. Справа№ 910/6356/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Кислощук Я.С., на підставі довіреності № 007.1 ср-2-0320 від 02.03.20

від відповідача: адвокат Прокоф`єва Л.С., на підставі довіреності № 41/20 від 22.07.2020

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня2020 року (повний текст складено 12.08.2020 р.)

у справі № 910/6356/20 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єгаз"

про визнання додаткової угоди укладеною, -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. ТОВ "Волиньгаз Збут" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Єгаз" про визнання додаткової угоди укладеною (а.с. 1-6).

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обов`язковість укладення додаткової угоди зумовлена змінами у законодавстві та не залежить від волі сторін, проте відповідач неправомірно ухиляється від такого укладення. Зміни, що пропонуються до внесення додатковою угодою полягають у зменшенні ціни природного газу.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі № 910/6356/20, в задоволенні позову відмовлено (а.с. 97-100).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. ТОВ "Волиньгаз Збут" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що підписав акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 до Договору із запереченням щодо ціни, викладеним у листі № 437-СЛ-220-0220 від 05.02.2020 р., а відповідно погодив лише обсяги поставленого в січні 2020 року газу, проте не погодився з його ціною.

4.2. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зміна ціни на вже переданий Відповідачу природний газ відповідно до умов Договору, суперечить вимогам статті 632 ЦК України, оскільки із пропозицією змінити ціну природного газу по договору позивач звернувся 05.02.2020 р., тобто на момент ініціювання даної зміни Договір №12Л167-1124-19 не був виконаний.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що дія постанови КМУ №17 від 24.01.2020 не розповсюджується на відповідача, оскільки він не є визначеним у вказаній постанові суб`єктом.

5.2. На переконання відповідача визначена на січень 2020 ціна відповідала встановленим Положенням та запропонованим НАК "Нафтогаз України" для потреб споживачів цінам та не була дискримінаційною по відношенню до позивача.

5.3. Також відповідач зазначає, що зміна ціни на вже переданий відповідачу природний газ відповідно до умов Договору та з дотриманням вже закінчених процедур передачі природного газу, в порядку передбаченому Кодексом ГТС, через торгові сповіщення та здійснення остаточних алокацій щодобових подач та відборів природного газу в січні 2020 року, є недопустимим і суперечить вимогам статті 632 ЦК України.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2020, матеріали судовій справі № 910/6356/20 разом з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі №910/6356/20 та повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 06.10.2020 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 06.10.2020 р. представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

7.2. Представник відповідача у судовому засіданні 06.10.2020 р. надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 01 жовтня 2019 року між ТОВ "РГК Трейдінг" (після зміни найменування - ТОВ "Єгаз" (далі - продавець, відповідач) та ТОВ "Волиньгаз Збут" (далі - покупець, позивач) укладено Договір купівлі-продажу природного газу №12А167-1124-19 (далі - Договір), за умовами якого, продавець зобов`язується передати покупцеві у 2019 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору (а.с. 22-26).

8.2. Відповідно до п. 1.2 Договору природний газ передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання релігійним організаціям (крім обсягів, що використовується для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

8.3. Згідно з п. 3.2 Договору передача газу за цим Договором здійснюється шляхом надання оператору ГТС сторонами торгових сповіщень (в розумінні Кодексу ГТС) на відчуження/набуття природного газу, в якому зокрема зазначаються обсяги природного газу, визначені покупцем (заявка покупця) згідно з пунктом 2.1 цього договору. У разі відхилення оператором ГТС торгових сповіщень по незалежним від продавця причинам (в т.ч., якщо зазначені в торговому сповіщенні покупця обсяги відрізняються від обсягів, визначених в пункті 2.1 цього договору), продавець не несе відповідальність за невиконання умов цього договору в частині передачі природного газу. Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформляється актом приймання-передачі.

8.4. Пунктом 5.1 Договору сторони погодили, що ціна за 1 метр кубічний газу становить 4,2727604 грн., крім того податок на додану вартість - 5,1273125 грн.

8.5. Додатковою угодою № 1 від 18.11.2019 до Договору сторони погодили обсяг природного газу, який має бути переданий на користь позивача у листопаді 2019 року, а також його ціну у розмірі 5,878800 грн. з ПДВ за 1 куб.м (а.с. 27).

8.6. Додатковою угодою №2 від 11.12.2019 до Договору доповнено п. 2.1 розділу 2 абзацом третім та п. 5.1 розділу 5 Договору підпунктами 5.1.2 та 5.1.3 у наступній редакції: "Продавець передає покупцеві з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) природний газ обсягом до 82811,54 метрів кубічних.

5.1.2. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2019 року (включно) - 4,2766958 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 5,13203496 грн.

5.1.3. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) - 5,50 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6,60 грн.".

Також означеною Додатковою угодою сторонами викладено розділ 11 Договору в наступній редакції: Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019, і діє в частині продажу природного газу до 31 січня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (а.с. 28).

8.7. Позивач зазначає, що в результаті прийняття Постановою КМУ №17 від 24.01.2020 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", ціна продажу ТОВ "Волиньгаз Збут" природного газу для потреб побутових споживачів та релігійних організацій у січні 2020 року, відповідно до постанови КМУ від 19.10.2018 № 867, повинна становити разом з податком на додану вартість - 5,58 грн. за 1 куб м.

Враховуючи викладене, з метою приведення договірних відносин між ТОВ "Волиньгаз Збут" та ТОВ "Єгаз" до вимог постанови КМУ №17, позивач ініціював внесення змін до договору в частині ціни природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року, а саме: встановити ціну за 1 куб.м. природного газу у розмірі - 5,58 грн. за 1 куб м., шляхом направлення відповідачу разом з листом від 05.02.2020 №437-СЛ-256-0220 проекту відповідної додаткової угоди (а.с. 29-30).

8.8. Відповідач Листом від 07.02.2020 відмовив позивачу в зміні ціни природного газу (а.с. 31-32).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

9.2. Позивач разом з листом від10.02.2020 №437-Сл-338-0220 направив відповідачу на підписання акт від 31.01.2020 приймання-передачі природного газу за договором №12А167-1124-19 щодо прийняття у січні 2020 р. 119015,26 м.куб. газу за ціною 4,65 грн. за куб.м. без ПДВ, яку позивач визначив зважаючи на постанову КМУ від 24.01.2020 № 17(а.с. 42-43, 44).

9.3. Відповідач листом від 11.02.2020 №167-Сл-141-1-0220 направив позивачу двосторонньо підписаний Акт від 31.01.2020 приймання-передачі природного газу за договором №12А167-1124-19 щодо прийняття у січні 2020 р. 119015,26 м.куб. газу за ціною 5,50 грн. за куб.м. без ПДВ (а.с. 45). У якому міститься приписка під реквізитами позивача "Із запереченнями щодо ціни, викладеними у листі №437-СЛ-220-0220 від 05.02.2020".

9.4. Додатковою угодою №3 від 17.01.2020 до Договору доповнено п. 2.1 розділу 2 абзацом четвертим у наступній редакції: "Продавець передає покупцеві з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) природний газ обсягом до 119016 метрів кубічних." (а.с. 64).

9.5. Додатковою угодою №9 від 24.03.2020 до Договору доповнено п. 2.1 розділу 2 абзацом шостим та п. 5.1 розділу 5 Договору підпунктами 5.1.7 у наступній редакції: "Продавець передає покупцеві з 01 квітня 2020 року по 31 квітня 2020 року (включно) природний газ обсягом до 40000 метрів кубічних.

5.1.2. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року (включно) - 3,383584 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 4,060301 грн.

5.1.3. Ціна за 1 метр кубічний природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року (включно) - 5,50 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6,60 грн.".

Також означеною Додатковою угодою сторонами викладено розділ 11 Договору в наступній редакції: Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.10.2019, і діє в частині продажу природного газу до 31 січня 2020 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (а.с. 28).

9.6. 19.10.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" (далі - "Положення").

9.7. Відповідно до пункту 1 Положення воно визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації. Це положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

Таким суб`єктом, на якого покладені спеціальні обов`язки відповідно до вимог даного Положення, є позивач, що вбачається з додатку до Положення, яким визначено перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям. Позивач має ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу та, зокрема, здійснює постачання природного газу населенню м. Луцьк та Волинської області.

9.8. Відповідно до пункту 7 Положення постачальник природного газу, який має ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу, уклав договір постачання природного газу з побутовим споживачем, релігійною організацією (крім обсягів, що використовуються для провадження її виробничо-комерційної діяльності) або державним підприємством України "Міжнародний дитячий центр "Артек" та є постачальником такого споживача у місяці (місяцях) постачання з 1 листопада 2018 року по 1 липня 2020 року, має право подати до НАК "Нафтогаз України" заявку на купівлю природного газу в обсязі, необхідному йому для здійснення постачання такому споживачеві. У разі відсутності вузла обліку природного газу в такого споживача вважається, що необхідним є обсяг природного газу, визначений відповідно до норм споживання, встановлених законодавством.

9.9. Згідно абзацу другого пункту 7 Положення НАК "Нафтогаз України" не має права до 1 липня 2020 року відмовити в задоволенні зазначеної заявки.

9.10. Відповідно до п. 13 Положення (в редакції, що діяла до змін, внесених Постановою КМУ № 17 від 24.01.2020) з 1 січня 2020 року НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем) на відповідні періоди поставки (місяць або квартал), але не вище середньої арифметичної ціни газу, за якою Компанія пропонує газ промисловим споживачам за умови попередньої оплати до відповідного періоду поставки газу (місяць або квартал). Вимоги щодо граничного рівня ціни застосовуються окремо до кожного періоду поставки.

9.11. Таким чином, відповідно до умов Положення (в редакції, що діяла до змін, внесених Постановою КМУ № 17 від 24.01.2020) НАК "Нафтогаз України" здійснювала продаж/постачання природного газу з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року за ціною, що визначалась на рівні 5,50 гривень без урахування податку на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 6,60 гривень.

9.12. 24.01.2020 КМУ прийнято постанову "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", якою внесено зміни до Постанови КМУ №867 від 19.10.2018 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу".

9.13. Абзац 5 пункту 6 Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 викладено в такій редакції: "З 1 січня 2020 року ціна придбання природного газу не може бути вищою за ціну продажу природного газу, визначену відповідно до пункту 13 цього Положення, за вирахуванням торговельної надбавки (націнки) НАК "Нафтогаз України" на рівні 1,917 відсотка зазначеної ціни.".

9.14. Пункт 13 Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 викладено в такій редакції: " 13. З 1 січня 2020 року НАК "Нафтогаз України" здійснює продаж/постачання природного газу відповідно до пунктів 7, 8 і 11 цього Положення за цінами, що встановлюються продавцем (постачальником) і покупцем (споживачем), але не вище рівня, який, зокрема, враховує середньоарифметичне значення фактичних цін (End of Day) природного газу на наступну добу поставки газу (Day-Ahead and Weekend) на нідерландському газовому хабі (ТТF) за період 1-22 числа місяця постачання газу відповідно до інформації біржі Powernext/EEX, різницю (спред) між ціною на хабі TTF та кордоні України і тариф на послуги транспортування природного газу для точки входу в Україну на міждержавному з`єднанні з Польщею/Словаччиною/Угорщиною.".

9.15. У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

9.16. Вказане свідчить про те, що 24.01.2020 Кабінет Міністрів України, приймаючи постанову КМУ №17 змінив ціну на продаж/постачання природного газу з 1 січня 2020 року, надавши нормативно-правовому акту зворотної дії в часі.

9.17. Після прийняття даної постанови на офіційному веб-сайті НАК "Нафтогаз України" опубліковано повідомлення, що у січні 2020 року оптова ціна на природний газ для потреб населення, виробників тепла та інших захищених споживачів, яким НАК "Нафтогаз України" постачає газ в рамках спеціальних обов`язків (ПСО), становитиме 4,65 грн. за м.куб. (без ПДВ, націнки газзбутів та витрат на транспортування газу магістральними і розподільними трубопроводами). Нова ціна була розрахована НАК "Нафтогаз України" відповідно до постанови КМУ №17 від 24.01.2020.

9.18. Зі змісту Положення вбачається, що ТОВ "Єгаз" (відповідач) не є суб`єктом на якого покладені будь-які спеціальні обов`язки відповідно до Положення, відтак обов`язки, визначені даним Положенням, в тому числі в частині застосування ціни, не розповсюджуються на ТОВ "Єгаз". Не містить посилань на вказану постанову КМУ ані укладений сторонами договір, ані додаткові угоди до нього.

Вказане спростовує правову позицію позивача відносно розповсюдження дій Постанови КМУ №867 від 19.10.2018, з у рахуванням змін внесених Постановою КМУ №17 від 24.01.2020 на постачальника ТОВ "Єгаз".

9.19. Між тим, Положення не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов`язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності (абз.5 пункту 1 Положення).

9.20. Ціна природного газу в Договорі, зокрема, протягом січня 2020 року була визначена на рівні 6,6 грн. за 1 куб м. Така ціна в спірному періоді відповідала цінам, що встановлювались для потреб споживачів "Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", затвердженого постанови КМУ від 19.10.2018 №867 та тим, які пропонувалися НАК "Нафтогаз України".

9.21. Відтак ціни, що були визначені сторонами в Договорі, зокрема, в січні 2020 року не були дискримінаційними по відношенню до позивача, та як наслідок до його кінцевих споживачів, і повністю відповідали вимогам постанови КМУ від 19.10.2018 №867 до внесення змін Постановою КМУ №17 від 24.01.2020.

9.22. Сторонами підписано Договір, в яком досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, щодо предмета, ціни та строку дії договору; договір виконаний ТОВ "Єгаз" в частині поставки природного газу в січні 2020 року, оскільки ТОВ "Єгаз" було передано ТОВ "Волиньгаз Збут" в січні 2020 року природний газ в обсязі 119015,26 м.куб., що підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2020.

9.23. Окрім того, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (надалі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, сторонами вчинено юридично-значимі дії, що передували постачанню природного газу та підписанню актів приймання-передачі природного газу до Договору.

9.24. Протягом січня 2020 року Оператором ГТС через інформаційну платформу погоджено передачу природного газу від ТОВ "Єгаз" до ТОВ "Волиньгаз Збут" шляхом погодження торгових сповіщень, що в подальшому було відображено у відповідному акті приймання-передачі природного газу до Договору в обсязі 119015,26 м.куб., який підписаний позивачем та відповідачем і ними не оспорюється.

9.25. В подальшому зазначені обсяги відображені Оператором ГТС за січень 2020 року, відповідно до встановлених Кодексом ГТС процедур, в алокаціях на ТОВ "Волиньгаз Збут".

Відтак, зміна ціни на вже переданий Відповідачу природний газ відповідно до умов Договору, та з дотриманням вже закінчених процедур передачі природного газу, в порядку передбаченому Кодексом ГТС, через торгові сповіщення та здійснення остаточних алокацій щодобових подач та відборів природного газу в січні 2020 року, є недопустимим і суперечить вимогам статті 632 ЦК України.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачем не доведено наявності підстав для визнання укладеною додаткової угоди, яка стосується зміни ціни на газ, в т.ч. за період за який відповідачем, як зобов`язаною стороною виконано своє зобов`язання з поставки газу.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Твердження скаржника про те, що шляхом підписання акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 до Договору із запереченням щодо ціни, викладеним у листі № 437-СЛ-220-0220 від 05.02.2020 р., він погодив лише обсяги поставленого в січні 2020 року газу, а не його ціну, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про необхідність застосування ч. 3 ст. 632 ЦК України щодо недопустимості зміни ціни договору після його виконання, з огляду на те, що з пропозицією щодо внесення змін до договору за позивач звернувся 05.02.2020 р., тобто на момент коли відповідний розрахунковий період - скінчився, а також враховуючи що вищезазначений акт підтверджує поставку відповідачем позивачу та прийняття останнім 119 015,26 м.куб. газу, що свідчить про виконання відповідачем зобов`язання з поставки газу у відповідний період та прийняття такого виконання позивачем.

11.2. Також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і твердження позивача про обов`язковість укладення сторонами такої додаткової угоди, оскільки укладений сторонами договір (до якого позивачем пропонується внесення змін) не містить положень про те, що його було укладено на підставі Постанови КМУ №867, а додаткові угоди - положень про те, що їх підписання було зумовлено внесенням змін до зазначеної постанови КМУ.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача внаслідок відмови в укладенні додаткової угоди щодо зміни ціни у виконаному у відповідній частині зобов`язанні.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Зі змісту ч.4 ст. 75 ГПК України вбачається, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.7. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.8. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.9. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.10. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.11. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

13.12. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Окрім цього, Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

13.13. Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

13.14. Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

13.15. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

13.16. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

13.17. За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

13.18. При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

13.19. За приписами ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

13.20. Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

13.21. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

13.22. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

13.23. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

13.24. Порядок зміни та розірвання господарських договорів врегульований статтею 188 Господарського кодексу України.

13.25. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, ч.ч. 2, 3 ст. 188 ГК України встановлено порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору, а частиною 4 цієї статті визначено, що заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.

13.26. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

13.27. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632 ЦК України).

13.28. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч. 3 ст. 632 ЦК України).

13.29. Відповідно до загальних термінів, визначених в розділі 1 глави 1 Кодексу ГТС торгове сповіщення - інформаційне повідомлення відповідно до форми, встановленої цим Кодексом, що направляється оператору газотранспортної системи від замовника послуг транспортування природного газу щодо обсягів природного газу, які він відчужив або набув.

13.30. Згідно пункту 1 глави 2 розділу XIV передача природного газу, поданого в газотранспортну систему, між двома портфоліо балансування замовників послуг транспортування здійснюється шляхом надання оператору газотранспортної системи торгових сповіщень на відчуження чи набуття природного газу, що були надані оператору газотранспортної системи по відношенню до однієї газової доби. Замовник послуг транспортування має право надавати торгове сповіщення виключно після набуття/відчуження права власності на такий обсяг (об`єм) природного газу за договором купівлі-продажу природного газу (або іншою цивільно-правовою угодою) іншому замовнику послуг транспортування у відповідну газову добу на віртуальну торгову точку.

13.31. Оператор газотранспортної системи забезпечує функціонування інформаційної платформи, на якій здійснюється опрацювання наданих торгових сповіщень (п. 1 Глави 2 розділу XIV Кодексу ГТС).

13.32. Відповідно до п. 7 р. 6 гл. XII Кодексу ГТС алокація відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника, та відноситься на нього оператором газотранспортної системи до моменту припинення постачання природного газу такому споживачу в установленому порядку, крім випадків, передбачених нижче.

Отже, алокація в розумінні Кодексу ГТС є визначенням обсягу фактично поданого/відібраного природного газу до/з газотранспортної системи замовником послуг транспортування в розрахунковому періоді.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення в оскаржуваній частині ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі №910/6356/20 залишити без змін..

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі №910/6356/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі №910/6356/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі №910/6356/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут".

4. Справу №910/6356/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 08.10.2020 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко