Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2020 р. Справа № 906/1065/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство"

про стягнення 56248,02 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 56248,02 грн. боргу за поставлений товар по видатковій накладній №166 від 18.12.19.

Ухвалою від 07.09.20 суд відкрив провадження у справі №906/1065/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 14.09.20, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

18.09.20 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов визнає та просить на підставі ч.1 ст.130 ГПК України, повернути з Державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За усною домовленістю , на підставі видаткової накладної №166 від 18.12.19, товарно-транспортної накладної №257 від 18.12.19, які підписані сторонами та скріплені печатками, Товариство з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" товар - Соняшник, на суму 56248,02 грн. (а.с.9,10)

Для оплати поставленого товару, позивач виставив відповідачу рахунок №131 від 18.12.19.

22.06.20 позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості, яку відповідач отримав 06.07.20, однак залишив її без відповіді та задоволення (а.с.15,16).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором не встановлено інший строк оплати. Відтак обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття.

Позивач надав Договір від 17.12.19 та Специфікацію №1 від 17.12.19, та зазначив, що поставка відбулася на підставі вказаних документів, однак документи не підписані відповідачем.

Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Оскільки Договір від 17.12.19 та Специфікація №1 не підписані відповідачем, вони не вважаються укладеними між сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач позов визнав, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 56248,02 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, на підставі ч.1 ст.130 ГПК України, просить повернути з Державного бюджету на користь позивача 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Відповідно до ст.130 ч.1 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00грн.

У зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути з Державного бюджету України на користь позивача 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1051,00 грн.

Таким чином, судовий збір відповідно до ст. 129,130 ГПК України покладається судом на відповідача у розмірі 1051,00грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунецьке хлібоприймальне підприємство" (11250, Житомирська область, Ємільчинський район, смт.Яблунець, вул.Героїв України, 81; код 00954030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (12716, Житомирська область, Баранівський район, село Радулин, вул.Шевченка,2; код 38107051) - 56248,02 грн. боргу, 1051,00грн. судового збору.

3.Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (12716, Житомирська область, Баранівський район, село Радулин, вул.Шевченка,2; код 38107051) - 1051,00 грн. судового збору, який сплачений за платіжним дорученням №2926 від 19.08.2020 на суму 2102,00грн.

Оригінал платіжного дорученням №2926 від 19.08.2020 на суму 2102,00грн. залишити в матеріалах судової справи №906/1065/20.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.10.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек.)