СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2020 р. Справа №905/1232/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача (в режимі відеоконференції) - Кузяєв О.В., ордер серія КВ№732569 від 20.08.2019 року;

відповідача - Єжова А.О., свідоцтво серія ДН№5595 від 28.08.2019 року, довіреність №1288 від 09.12.2019 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагнер Агро-ІСТ», Волноваський район, Донецька область, (вх.№2300Д/1-40) на рішення Господарського суду Донецької області від 19.11.2019 року у справі №905/1232/19,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагнер Агро-ІСТ», Волноваський район, Донецька область,

до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ, Донецька область,

про визнання недійсним рішення комісії з розгляду акта про порушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року ТОВ «Вагнер Агро-ІСТ» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання недійсним рішення комісії АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 07.02.2019 року №010053 про нарахування ТОВ «Вагнер Агро-ІСТ» 201190,25 грн. недонарахованої електроенергії, оформлене протоколом від 20.06.2019 року №23.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 19.11.2019 року у справі №905/1232/19 (повний текст складено 29.11.2019 року, суддя Ніколаєва Л.В.) відмовлено у задоволені позову.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вагнер Агро-ІСТ», з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 19.11.2019 року та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Крім того, апелянт просить суд судові витрати стягнути з відповідача на свою користь.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що акт про порушення від 07.02.2019 року №010053 та інші акти, складені під час перевірки, не були підписані уповноваженою особою споживача електричної енергії - ТОВ «Вагнер Агро-ІСТ», а саме директором Вагнер М.В. , яка була відсутня на час перевірки. Складені під час перевірки акти у т.ч. акт про порушення підписані не уповноваженою на те особою, а саме Вагнер В.А., який працював сторожем на підприємстві. Акт про порушення складено представниками енергопостачальника, які не мають таке право згідно з посадовою інструкцією та не пройшли відповідне навчання та інструктаж, а саме за участю водія. Таким чином, на думку апелянта, акт про порушення не був підписаний представником споживача і має бути підписаний із залученням незаінтересованих осіб незалежно від причин відсутності підпису уповноваженого представника споживача, а не лише у разі відмови його від підпису.

Скаржник вказує, що в порушення п. 8.2.6. «Правил роздрібного ринку електричної енергії» відповідач провів засідання комісії з розгляду актів про порушення, де визначив обсяг необлікованої електричної енергії та суму завданих споживачем збитків з порушення 60-деного строку. Згідно з цим пунктом акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Відповідачем складено акт-повідомлення про направлення засобу обліку позивача на експертизу від 07.02.2019 року, проте відповідач не забезпечив проведення експертиз засобу обліку. Отже відповідно до абз. 12 п. 2.1 Методики до отримання енергопостачальником результатів експертизи відповідач не мав права застосовувати господарські санкції на підставі акту про порушення.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем неправильно здійснено розрахунок виходячи з розміру максимальної договірної потужності, оскільки відповідно до п. 2.5 Методики розрахунок здійснюється виходячи з максимальної потужності наявних у позивача струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних та із застосуванням невірного коефіцієнту використання обладнання (0,75 замість 0,5). І лише виключно у разі неможливості здійснити розрахунок у вказаний спосіб, використовується такий показник як максимальна договірна потужність.

Апелянт вказує, що місцевий суд не дав належної оцінки тій обставині, що відповідач визнав наявність зауважень до акту перевірки про що свідчить вилучення засобу обліку та намір провести експертизу, але в той же час не провів її за власний рахунок. До того ж, листом від 20.06.2019 року позивач висловив згоду з актом перевірки, що є підставою для застосування коефіцієнту використання обладнання К=0,5, а не К=0,75 для розрахунку кількості недоврахованої електроенергії.

Скаржник наполягає, що судове рішення, яке оскаржується, ґрунтується на суперечливих висновках. Так, суд дійшовши висновку, що акт про порушення підписано уповноваженою особою без зауважень, що виключає можливість або необхідність проведення експертизи пристрою обліку, з іншого боку, залишив поза увагою вилучення відповідачем пристрою обліку для експертизи і складення відповідачем акту проведення експертизи лічильника електроенергії №15054 від 14.02.2019 року, та його наполягання на тому, що це і є експертиза пристрою обліку. Також місцевий суд не дав оцінки тому, що відповідач, наполягаючи на тому, що акт проведення експертизи лічильника електроенергії №15054 від 14.02.2019 року. свідчить про проведення експертизи пристрою обліку, в той же час прийняв рішення про застосування господарських санкцій з пропуском 60-денного строку. Тривале узгодження умов проведення експертизи не може виправдовувати та змінювати порядок дослідження лічильника. Тим більш зважаючи, що лічильник був у володінні відповідача, а обов`язок оплати дослідження покладено на відповідача. Тому будь-яке узгодження у зв`язку з обговорення оплати позивачем не має враховуватися при вирішенні питання про призначення експертизи і не звільняє відповідача від обов`язку провести дослідження за власний рахунок.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача; відповідачу встановлено строк на протязі якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі; справу призначено до розгляду в судове засідання.

28.09.2020 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9179), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Россолова В.В. для розгляду справи сформовано новий склад суду: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Шутенко І.А.

У судовому засіданні 07.10.2020 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

15.08.2014 року між ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (на той час АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник, відповідач у справі) та ТОВ «Вагнер Агро-ІСТ» (споживач, позивач у справі) укладено договір про постачання електричної енергії №341, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об`єктами) приєднаною потужністю 110 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії зазначається у додатку №1 «Однолінійна схема надання доступу до місцевої (локальної) електромережі» до цього договору (розділ 1 договору).

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) (п 2.1. договору).

Постачальник зобов`язується виконувати умови цього договору, постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності електромереж постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; із забезпеченням отримання електричної енергії на рівні загальної (за всіма об`єктами) дозволеної потужності 110 кВт (пп. 2.2.1, 2.2.2. п. 2.2 договору).

Споживач зобов`язується виконувати умови цього договору; дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №4 «Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня та у разі невідповідності температурного режиму експлуатації засобів обліку вимогам, визначеним нормативно-технічними документами та/або паспортними даними засобів обліку» до цього договору; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення до електроустановок, засобів (систем) обліку електроенергії, приладів вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії, як власних, так і субспоживачів, а також для контролю дотримання встановлених режимів споживання електроенергії та потужності, виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого ПКЕЕ порядку (пп. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.4., 2.3.5., 2.3.6. п. 2.3 договору).

Постачальник має право доступу до належних як споживачу, так і субспоживачам, електроустановок, засобів (систем) обліку електроенергії, приладів вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання електроенергії та потужності, виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого ПКЕЕ порядку і виконання інших необхідних робіт (пп. 3.1.5. п. 3.1 договору).

Споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до чинної «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою та ПКЕЕ. За день відновлення обліку приймається день складання спільного акта про відновлення роботи засобів обліку після завершення ремонтних та налагоджувальних робіт схеми обліку (пп. 4.2.3 п. 4.2 договору).

Споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог пунктів 4.2.1-4.2.3. цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або є наслідком дії обставин непереборної сили (пп. 4.2.4. п. 4.2 договору).

У разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформляється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт (п. 4.4. договору).

Заміна, ремонт, перепрограмування засобів обліку та інші дії, пов`язані з обслуговуванням і експлуатацією розрахункових засобів обліку електричної енергії, здійснюються за рахунок власника цих засобів обліку постачальником чи іншою організацією, що має відповідні дозволи, за погодженням з постачальником та споживачем, в присутності зацікавлених сторін та оформляються актом (п. 7.4. договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.5. договору).

Додатком №3 до договору є Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, яким, зокрема, визначено: найменування об`єкту, точки вводу, адреса Комплекс СТФ, оп. 12, 26, 32, 28, 24; с. Степанівка, вул. Челюскинців, буд. 19 а; місце встановлення приладів розрахункового обліку РП-04 кВ на ТП - 326; власник засобу - споживач; тип і № розрахункового приладу обліку НІК 2301 АП 1 № 0725217; клас напруги (ступінь напруги, Кв) 2кл, 0,4 Кв; приєднана потужність 110 кВт; дозволена потужність 110 кВт; кількість робочих днів у тиждень - 7; кількість годин роботи на добу-24.

02.01.2019 року представником відповідача за участю позивача в особі директора Вагнер М.В. здійснено технічну перевірку розрахункового засобу обліку НІК 2301АП2 №7951135 та встановлено його непрацездатність, що зафіксовано в акті технічної перевірки розрахункових засобів обліку до 1кВ №504015.

02.01.2019 року представником відповідача за участю позивача в особі директора Вагнер М.В. розрахунковий прилад обліку НІК 2301АП2 №7951135 замінено на НІК 2301АР3 0000.0.11 №10190221, про що свідчить акт-наряд №110577 від 02.01.2019 року. З акту також вбачається встановлення пломб ПАТ «ДТЕК ДОЕ» №С33219950, №С33219954, №С33219955 та те, що встановлений лічильник є власністю позивача.

02.01.2019 року представником відповідача за участю позивача в особі директора Вагнер М.В. здійснено технічну перевірку розрахункового засобу обліку НІК 2301АР3 0000.0.11 №10190221 та встановлено його працездатність, що зафіксовано у акті технічної перевірки розрахункових засобів обліку до 1кВ №504014. У вказаному акті також є відмітка про те, що лічильник знаходиться на балансі позивача.

07.02.2019 року представниками відповідача за участю позивача в особі представника Вагнер В.А. складено акт технічної перевірки розрахункових засобів обліку до 1 Кв №504206, в якому встановлено, що засіб обліку НІК 2301АР3 0000.0.11 №10190221 непрацездатний, при навантаженні покази не змінюються, імпульсна лампочка на навантаження реагує, а лічильний механізм не працює, електроенергія споживається, але електролічильником не враховується.

07.02.2019 року представниками відповідача за участю позивача в особі представника Вагнер В.А. складено акт №010053 про порушення споживачем при користуванні електричною енергією за адресою: С. Степанівка, вул. Челюскінців 19А, вимог п.8.2.5 ПРРЕЕ, а саме: пошкодження розрахункових засобів обліку електроенергії та інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів обліку електроенергії, виявити які представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливості: підозра на геркон, на розрив ланцюга лічильного механізму. При ввімкнутому навантаженні А-15, 1А В-13, 4А С-2, 4А імпульсна потужність працездатності прибору обліку на дане навантаження реагує, але лічильний механізм не працює, електроенергія споживається, але електролічильником не враховується. У п. 2 акту зазначено, що пломби №С33219950, №С33219954, №С33219955, Nik2@1+1475228, КІІ/1К8ДБМLNik візуально не пошкоджені. Також, у п.5 вказаного акту зазначено, що на момент складання акту споживач не може пред`явити паспорт на все встановлене електрообладнання, а також увімкнути повне навантаження для проведення струмових замірів згідно договору. Акт про порушення підписано з боку відповідача двома електромонтерами та водієм, а з боку позивача - представником Вагнер В.А. та засвідчений печаткою підприємства. При цьому, інформації щодо незгоди представника позивача із виявленим порушенням, заперечень чи зауважень останнього вказаний акт не містить, а лише зазначено про його бажання бути присутнім при проведенні експертизи.

07.02.2019 року представниками відповідача за участю позивача в особі представника Вагнер В.А. розрахунковий прилад обліку НІК 2301АР3 0000.0.11 №10190221 замінено на NIK.2303АП3 №0260536, встановлено пломби ІІІ 14РН1 НІК 1@6 0825191, С33227263, С33227264, С33227265 (пломба С33220021 залишилась непорушеною), відновлено роботу засобу обліку, про що свідчать акт-наряд №0026243 від 07.02.2019 року, акт про пломбування та здачі пломб, індикаторів і засобів обліку на збереження №260973 від 07.02.2019 року, акт про відновлення роботи засобів обліку №016450 від 07.02.2019 року.

07.02.2019 року представником відповідача за участю позивача в особі представника Вагнер В.А. складено акт-повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії НІК 2301АР3 0000.0.11 №10190221 з причин пошкодження розрахункового засобу.

14.02.2019 року комісією відповідача за участю позивача в особі директора Вагнер М.В. складено акт №15054 від 14.02.2019 року проведення експертизи лічильника електроенергії НІК 2301АР3 0000.0.11 №10190221, згідно з яким виявлено наявність пошкодження кожуха та/або цоколю, а саме на кожусі наявні сліди клею. При цьому, вказаний акт містить відмітку про те, що споживач відмовився від експертизи. Акт підписано комісією відповідача та позивачем в особі директора Вагнер М.В.

У подальшому, позивач в особі директора Вагнер М.В. виявила бажання щодо проведення експертизи лічильника електроенергії НІК 2301АР3 0000.0.11 №10190221 Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, та вказаний лічильник був направлений до цієї експертної установи.

Під час проведення експертного дослідження відповідач неодноразово звертався до експертної установи з листами щодо стану проведення експертизи, на які одержано відповіді від 06.05.2019 року №940/05-19/19/11, від 15.05.2019 року №940/05-19/19/11 про те, що експертне дослідження лічильника, який отриманий експертною установою 23.04.2019 року за реєстровим №940/05-19/19 триває.

07.06.2019 року відповідач звернувся до позивача з листом №400, в якому просив надати інформацію про дату, час та місце проведення експертизи електролічильника №10190221 в спеціалізованій організації, або у разі згоди з актом про порушення ПРРЕЕ №010053 від 07.02.2019 року, з`явитися 20.06.2019 року у Волноваський РЕМ за адресою м.Волноваха, вул. Народна, буд. 147, для проведення комісії по розгляду акту про порушення ПРРЕЕ №010053 від 07.02.2019 року.

20.06.2019 року позивач в особі директора Вагнер М.В. з`явився до Волноваського РЕМ та надав заяву за вх.№100, згідно з якою останній погоджується з актом про порушення ПРРЕЕ №010053 від 07.02.2019 року, просить не проводити експертизу електролічильника та провести 20.06.2019 року засідання комісії за актом про порушення ПРРЕЕ №010053 від 07.02.2019 року.

20.06.2019 року за участю позивача в особі директора Вагнер М.В. відбулося засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, яке оформлено протоколом №23. На вказаному засіданні розглянуто акт про порушення №010053 від 07.02.2019 року та прийнято рішення здійснити розрахунок об`єму та вартості електричної енергії у відповідності п.2.5 Методики за період з 02.01.2019 року по 07.02.2019 року, згідно з яким об`єм та вартість недоврахованої електроенергії складають 70742 кВт/год., 201190,25 грн. відповідно. Від підписання протоколу №23 від 20.06.2019 року позивач відмовився.

Матеріали справи також свідчать, що Вагнер М.В. , яка є директором підприємства позивача, 07.02.2019 року проходила періодичний медичний огляд працівника, про що свідчить медична довідка від 07.02.2019 року, видана комунальним закладом охорони здоров`я Волноваською центральною районною лікарнею, та не була присутня при проведенні перевірки об`єкту 07.02.2019 року.

ОСОБА_2 , який був присутній при проведенні перевірки об`єкту 07.02.2019 року, з 02.08.2017 року по теперішній час працює в ТОВ «Вагнер Агро-ІСТ» на посаді охоронця, про що свідчить довідка за вих.№24 від 25.06.2019 року за підписом директора позивача Вагнер М.В. , та є батьком Вагнер М.В. , про що посилаються обидві сторони.

Наказом №3 від 05.01.2016 року за підписом директора позивача Вагнер М.В. встановлено однозмінний графік роботи з 08.00 год. до 16.00 год. на підприємстві ТОВ «Вагнер Агро-ІСТ».

Незгода позивача із вищезазначеним рішенням засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, стала підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

В силу норм ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установлених законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі №904/3918/18).

При цьому вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, має розглядатися як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України. Таке нарахування є платою за поставлену електричну енергію і здійснюється постачальником електричної енергії на підставі договору. Розмір нарахування за недовраховану електроенергію визначається згідно з ПРРЕЕ та відповідно до Методики за встановленими нею формулами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.ч. 1, 2 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з преамбулою Закону України «Про ринок електричної енергії» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку (ч. 1 ст. 4, п. 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Приписами ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, не повірених або не атестованих в установленому порядку.

Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані, зокрема, нормами Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (Правила, ПРРЕЕ), Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 (Методика) (та яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Споживач електричної енергії, зокрема, зобов`язаний: здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача (п. 5.5.5 ПРРЕЕ).

За приписами п. п. 8.2.4 - 8.2.7 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дату засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, визначеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.

Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Як вже було встановлено, споживання електричної енергії на об`єкті за адресою с.Степанівка вул.Челюскинців, 19А здійснюється позивачем на підставі договору про постачання електричної енергії №341 від 15.08.2014 року, який укладений з відповідачем.

Під час технічної перевірки представниками відповідача об`єкту позивача було встановлено порушення позивачем п. 8.2.5 ПРРЕЕ, а саме: пошкодження розрахункових засобів обліку електроенергії та інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів обліку електроенергії: підозра на геркон, на розрив ланцюга лічильного механізму; при ввімкнутому навантаженні А-15, 1А В-13, 4А С-2, 4А імпульсна потужність працездатності прибору обліку на дане навантаження реагує, але лічильний механізм не працює, електроенергія споживається, але електролічильником не враховується, про що складений відповідний акт про порушення №010053 від 07.02.2019 року.

Акт про порушення складений за участю представника позивача Вагнер В.А. та підписаний останнім. Зазначена особа є батьком Вагнер М.В., працює сторожем на підприємстві позивача, знаходилася на об`єкті позивача, допустила представників відповідача на об`єкт позивача та безпосередньо до електролічильника для проведення перевірки. При цьому, така особа мала у своєму розпорядженні печатку підприємства позивача та засвідчила нею свій підпис на акті про порушення, що вбачається з копії, наданої відповідачем разом з доповненнями до відзиву на позовну заяву за вх.№18840/19 від 17.09.2019 року.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що акт про порушення №010053 від 07.02.2019 року складений за участю уповноваженого представника позивача, як того вимагає п. 8.2.5 ПРРЕЕ.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №916/1385/17, від 04.07.2018 року у справі №914/2510/17).

Посилання позивача на фактичне підписання акта технічної перевірки розрахункових засобів обліку, акта про пломбування та здачі пломб, індикаторів і засобів обліку на збереження, акта про відновлення роботи засобів обліку, акта перевірки усунення порушень, акта-повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії ОСОБА_2 , а не Вагнер М.В. підтверджуються встановленими судом обставинами та не заперечуються відповідачем. Проте, з урахуванням висновків суду про те, що ОСОБА_2 є уповноваженим представником позивача, підписання ним цих актів є правомірним, а зазначення представниками відповідача у графі «представник споживача» актів Вагнер М.В. суд розцінює як допущення помилки.

З огляду на нездійснення уповноваженим представником позивача відмови від підписання акту, залучення до підписання акта двох незаінтересованих осіб не є необхідним та достатньою є наявність одного підпису уповноваженої особи відповідача. Тобто підписання акту про порушення №010053 від 07.02.2019 року з боку відповідача в тому числі двома електромонтерами також відповідає п. 8.2.5 ПРРЕЕ.

При цьому, технічна перевірка проводилась представниками відповідача в ході рейдової перевірки на підставі відповідного розпорядження, про видачу якого міститься запис у журналі обліку робіт за нарядами та розпорядженнями №5, чим спростовуються відповідні посилання позивача, що позивач діяв при проведенні перевірки за відсутності підстав .

Посилання позивача про те, що без висновку експертизи факт втручання позивача в роботу приладу обліку, є недоведеним, оскільки акт про порушення підписаний уповноваженим представником позивача без зауважень з приводу складення акту чи фактів, відображених в ньому, із зазначенням лише про бажання бути присутнім при проведенні експертизи лічильника.

У подальшому, позивачем також не було надано жодних зауважень щодо акту про порушення окремим письмовим повідомленням відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ та більш того на підставі заяви від 20.06.2019 року за вх.№100 сам директор позивача Вагнер М.В. погодилась з актом про порушення та відмовилась від проведення експертизи.

Водночас, згідно з п. 2.1 Методики факт пошкодження установлюється експертизою, саме у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку. Крім того, суд вважає, що п. 3.1 Методики, на який посилається позивач, не підлягає застосуванню в даному випадку, оскільки положення цього пункту стосуються порушень Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), які регулюють відносини між побутовими споживачами (фізичними особами) та енергопостачальниками (на час складання акта втратили чинність).

Посилання позивача на те, що акт про порушення є недійсним, оскільки не розглянутий протягом 60 календарних днів від дня його складення відповідно до п. 8.2.6 ПРРЕЕ, суд не приймає до уваги, з огляду на те, що збільшення строку його розгляду пов`язано із тривалим узгодженням між сторонами питання щодо проведення експертизи лічильника із урахуванням неодноразової зміни позиції самого позивача з цього приводу.

Разом з цим, із встановлених обставин справи вбачається, що в результаті досягнення згоди між сторонами за вимогою позивача лічильник був направлений до Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення експертизи, а, отже, згідно з цим пунктом ПРРЕЕ такий строк мав відраховуватись з дати одержання результатів експертизи. Приймаючи до уваги те, що позивач відмовився від проведення такої експертизи, про що 20.06.2019 року надав відповідну заяву за вх.№100, а також те, що акт про порушення розглянутий відповідачем того ж дня, строк розгляду акту не є порушеним.

Щодо посилання позивача на те, що в акті про порушення не міститься посилання на пункти ПРРЕЕ та Методики, то слід відзначити, що сам по собі дефект акта не може спростовувати факт порушення, якщо цей факт відображено у сукупності інших доказів. Ані ПРРЕЕ, ані інші норми чинного законодавства України не визначають вказаний позивачем дефект змісту акта як такий, що має наслідком його недійсність. Пошкодження приладів обліку та вчинення споживачем дій, які призвели до зміни показів приладів обліку є самостійним порушенням, передбаченим у пп. 3 п. 2.1 Методики, і наявність або відсутність такого порушення має бути встановлена судом з урахуванням всіх обставин, пов`язаних із цим порушенням (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 року №916/1881/17, від 26.03.2019 року у справі №916/207/17).

Таким чином, акт про порушення №010053 від 07.02.2019 року, який складений з дотриманням ПРРЕЕ та Методики, у сукупності з іншими актами, які складені представниками відповідача під час перевірки об`єкта позивача, та актом проведення експертизи лічильника електроенергії №150 від 14.02.2019 року, з урахуванням погодження самого позивача з актом про порушення, підтверджує факт пошкодження розрахункового засобу обліку електроенергії та інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів обліку електроенергії.

Також встановлені обставини справи свідчать, що за результатами розгляду акту про порушення №010053 від 07.02.2019 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ Волноваського РЕС прийнято рішення здійснити розрахунок об`єму та вартості електричної енергії у відповідності до п.2.5 Методики за період з 02.01.2019 року по 07.02.2019 року, згідно з яким об`єм та вартість недоврахованої електроенергії складають 70742 кВт/год., 201190,25 грн. відповідно, що оформлено протоколом №23 від 20.06.2019 року.

Посилання позивача на неповідомлення про дату, час і місце засідання комісії з розгляду акту про порушення не заслуговують уваги, оскільки зі змісту заяви від 20.06.2019 року № 100 вбачається, що сам позивач в особі директора Вагнер М.В. просила провести засідання комісії 20.06.2019 року, а з протоколу засідання вбачається, що вона була присутня на цьому засіданні.

Відповідно до п. 1.2 Методики остання застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо (пп. 3 п. 2.1 Методики).

У п. 2.5 Методики встановлено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, крім виявлення випадків фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) визначається за формулою W доб = P t доб·K в (2.4),

де: P - потужність (кВт), визначена як:

а) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

б) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складання акта про порушення ПКЕЕ струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних всіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення ПКЕЕ, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, зазначену в Договорі);

в) дозволена потужність для даної точки обліку, зазначена в Договорі (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів «а» або «б» цього пункту, перевищує дозволену потужність для даної точки обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, не допуску представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність);

t доб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), що становить:

при однозмінній роботі споживача - t = 8;

при двозмінній роботі споживача - t = 16;

при тризмінній роботі споживача - t = 24;

при інших режимах роботи визначається на підставі Договору;

Kв (Kв.i) - коефіцієнт використання струмоприймачів (додаток 1).

За умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови не допуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним Kв = 0,75.

Кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок (Д пер, день), визначається за формулою Д пер = Д пор + Д усун, (2.6),

де: Д пор - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, Д пор визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об`єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки;

Д усун - кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення.

Д усун має бути зазначено в акті про порушення. У разі коли під час оформлення акта про порушення неможливо точно визначити термін, протягом якого будуть усунені порушення, Д усун визначається у двосторонньому акті, складеному сторонами після усунення порушення. При цьому нарахування, передбачені цією Методикою, здійснюються після складення зазначеного двостороннього акта.

Згідно з розрахунком об`єму та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ об`єм та вартість електроенергії складають 70742 кВт/год, 201190,25 грн. відповідно.

При цьому, відповідач виходив з періоду нарахування 02.01.2019 року (дата останньої технічної перевірки) по 07.02.2019 року (дата акту виявлення порушення), тривалості роботи обладнання протягом доби 24 год., дозволеної потужності даної точки обліку 110 кВт, визначених у договорі, а також Кв 0,75 з урахуванням недосягнення згоди щодо використання Кв 0,5 та того, що на момент складання акта позивач не зміг пред`явити паспорти на все встановлене електрообладнання та включити повне навантаження для проведення струмових вимірювань, про що зазначено у п.5 акта.

Водночас, лист від 20.06.2019 року за вх.№100 за своїм змістом не є саме згодою позивача на використання коефіцієнту 0,5, а тому відповідні посилання не прийняті судом до уваги.

Посилання позивача на те, що на його підприємстві встановлений однозмінний графік роботи з 8 год. до 16 год. згідно із наказом №3 від 05.01.2016 року, а тому неправильно визначено тривалість роботи обладнання протягом доби під час розрахунку об`єму та вартості електроенергії, обґрунтовано не прийняті судом до уваги, оскільки відповідних змін до договору внесено не було в порядку п. 9.1 договору. Крім того, про такі обставини не зазначалось позивачем як при проведенні перевірки, так і під час засідання комісії.

Отже, розрахунок об`єму та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, який здійснений відповідачем, відповідає п. 2.5 Методики.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що наразі апелянтом, всупереч приписів ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено та необґрунтовано наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Донецької області від 19.11.2019 року у справі №905/1232/19 без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагнер Агро-ІСТ» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 19.11.2019 року у справі №905/1232/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя І.А. Шутенко