ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 Справа №914/2088/20

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюван Дніпро», м. Дніпро
до відповідача:Приватного підприємства «Радован», м. Львів
про:стягнення боргу, пені та 3% річних за договором поставки №13/09-2 від 13.09.2019р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Алюван Дніпро» до ПП «Радован» про стягнення боргу, пені та 3% річних за договором поставки №13/09-2 від 13.09.2019р.

Ухвалою від 21.08.2020р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 14.09.2020р.

Ухвалою від 14.09.2020р. суд відклав розгляд справи на 05.10.2020р.

Представник позивача в судове засідання 05.10.2020р. не з`явився.

Представник позивача в судове засідання 05.10.2020р. не з`явився.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

На електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №28589/20 від 02.10.2020р.), проведення якої просить доручити Господарському суду Дніпропетровської області або Центральному апеляційному господарському суду.

Крім цього,на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи 05.10.2020р. без участі представника (вх. №28658/20 від 05.10.2020р.).

Розглянувши клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Враховуючи те, що ухвалою від 14.09.2020р. явка представників сторін у судове засідання визнавалася обов`язковою, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Як вбачається з позовної заяви, позов обгрунтований тим, що 13.09.2019р. між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) укладено договір поставки №13/09-2, на виконання якого позивачем було поставлено відповідачеві товар загальною вартістю 140876,98 грн. За умовами договору покупець зобов`язувався здійснити попередню оплату в розмірі 100% вартості товару. Так як поставлений товар оплачений відповідачем не був, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 140876,98 грн. боргу (відкоригованого від суми 123576,30 грн. згідно п. 3.4. договору, у співвідношенні до долара США), 13687,39 грн. пені, 2512,84 грн. 3% річних. Також позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів сплати заявленої суми боргуне подав. В судовому засіданні 14.09.2020р. відповідач визнавав існування заборгованості, просив надати час для добровільного погашення боргу.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

13.09.2019р. між ТОВ «Алюван Дніпро» (постачальником) та ПП «Радован» (покупцем) укладено договір поставки №13/09-2(надалі Договір).

За умовами п. 1.1.-1.2. Договору, постачальник зобов`язується передати у встановлені цим договором строки у власність покупцеві алюмінієві композитні панелі (АКП) SARAY названі у подальшому товар, а покупець в свою чергу, зобов`язується у встановлені цим договором строки прийняти та оплатити товар. Отримавши замовлення покупця, постачальник протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту його отримання надає покупцю рахунок-фактуру для проведення оплати партії товару.

Згідно п. 2.3.Договору, датою виконання постачальником обов`язку щодо поставки замовленого покупцем товару вважається дата отримання товару покупцем, що вказана у відповідних у видаткових накладних, які супроводжують поставку товару.

У Специфікації №3 до Договору сторонами погоджено, зокрема, що загальна сума товару з ПДВ складає 123576,30 грн. Оплата покупцем товару, що постачається по цій специфікації здійснюється в наступному порядку: 100% від загальної вартості товару у формі попередньої оплати перераховується покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з дати пред`явлення постачальником відповідного рахунку-фактури на оплату за товар.

20.11.2019р. постачальником виписано покупцю до оплати рахунок-фактуру №20/11-1 на суму 123576,30 грн. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, коли вказаний рахунок було вручено відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачеві товар (алюмінієву композитну панель SARAY, 4/0,50 мм Г1, колір S100, 1500х6000 мм) вартістю 123576,30 грн., що підтверджується видатковою накладною №03/12-1 від 03.12.2019р.

Позивач зазначає, що незважаючи на виставлення рахунку-фактури, одержаний покупцем оплачений не був.

Відповідно до п. 3.4., пп. 3.4.2. п. 3.4. Договору, постачальник вправі відкоригувати ціну товару на момент передплати (доплати) згідно порядку оплати, вказаному у відповідних специфікаціях. Коригування цін проводиться сторонами в обов`язковому порядку. А саме, на момент передоплати (доплати) курс доларів США визначається на сайті https://minfin.com.ua/ua/currency/mb/ («продаж») плюс 2% комісія банку на цей же день. Ціни коригуються тільки щодо тієї частини товару, яка не була попередньо оплачена покупцем. Після підписання Протоколів погодження цін сторони зобов`язуються вчинити необхідні дії щодо коригування ПДВ на підставі Протоколів та розрахунку коригування вартісних показників наданих постачальником.

У позовній заяві позивач стверджує, що ним у відповідності до п. 3.4. Договору здійснено коригування вартості поставленого товару, в результаті чого вартість товару склала 140876,98 грн.

Станом на день розгляду справи, докази сплати відповідачем боргу за Договором, у матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА СУДУ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами Договору відповідач зобов`язувався здійснити попередню оплату товару протягом 3 банківських днів з дати пред`явлення постачальником рахунку-фактури, однак як вбачається з матеріалів справи, відповідач свого обов`язку не виконав. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази коли відповідачу було вручено рахунок.

Попри це, на підставі видаткової накладної №03/12-1 від 03.12.2019р. позивачем поставлено відповідачеві товар вартістю 123576,30 грн. (з урахуванням проведеного коригування згідно п. 3.4. Договору 140876,98 грн.).

Так, положеннями ч. 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи нездійснення відповідачем попередньої оплати, як це визначено в п. 1 Специфікації №3 до Договору та беручи до уваги відсутність доказів вручення відповідачу рахунку, суд доходить висновку, що строк оплати відповідача, в силу положень ст. 692 ЦК України наступив в день отримання ним товару, а саме 03.12.2019р.

Оскільки у наведений строк, відповідачем не було здійснено оплати за поставлений йому товар, останній вважається таким, що прострочив, а заборгованість в розмірі 140876,98 грн. підлягає стягненню з ПП «Радован» в судовому порядку.

Приписами ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.2. Договору, у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню, розраховану в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно сплаченого платежу за кожний день прострочення в оплаті.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені (13687,39 грн.), суд зазначає, що така підлягає стягненню з відповідача частково, у розмірі 13540,65 грн. за період з 04.12.2019р. 02.06.2020р., оскільки нарахування такої повинно було відбутися у відповідності до ст. 253 ЦК України наступного дня після одержання товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перерахувавши заявлені до стягнення 3% річних (2512,84 грн.), суд зазначає, що такі підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2502,68 грн. з тих же підстав, що й пеня.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2353,80 грн.

Крім судових витрат у вигляді судового збору позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з наведеним, суд зазначає наступне.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (положення ч. 1 ст. 56 ГПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (положення п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження факту надання позивачеві професійної правничої допомоги адвокатом (у зв`язку з розглядом цієї справи), до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги №03/08/2020 від 03.08.2020р., укладений між АО «Віталія Гурського» та ТОВ «Алюван Дніпро», ордер на надання правової допомоги від 03.08.2020р. серії ДП 2464/018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №2999 від 10.12.2015р., детальний опис робіт (наданих послуг), рахунок №03/08/20 від 03.08.2020р. на суму 10000,00 грн. та платіжне доручення №355 від 04.08.2020р. на суму 10000,00 грн.

Частиною 1-2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Підставою оплати наданої правничої допомоги клієнту за умовами договору є фактичне її надання, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які б підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону наданих послуг, їх справжність, економічну вигоду й ділову мету.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (положення п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України).

Враховуючи документальне підтвердження факту надання позивачеві правничої допомоги адвокатом Гурським В.С. у справі, беручи до уваги часткове задоволення позову, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 9990,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Радован» (79022, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 251; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюван Дніпро» (49098, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 2, башта А7-7, поверх 3, номер 2; ) 140876,98 грн. боргу, 13540,65 грн. пені, 2502,68 грн. 3% річних, 2353,80 грн. судового збору та 9990,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2020р.

Суддя Р.В. Крупник