РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/8643/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Данилової М.В. при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Служби автомобільних доріг у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11 А)

до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11 А)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про відшкодування збитків

Представники учасників судового процесу:

від позивача - не з`явилися;

від відповідача - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18 червня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Служби автомобільних доріг у Київській області (позивач) надійшла позовна заява № 12с/1869 від 02.06.2020 року до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку стягнути збитки на суму в розмірі 614 141, 70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, зокрема, в порушення умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 3779 від 27.12.2006 року та договору № 1012-07 від 28.11.2007 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаними правочинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 року у справі №910/8643/20 позовну заяву № 12с/1869 від 02.06.2020 року Служби автомобільних доріг у Київській області до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування заподіяних збитків залишено без руху, надано Службі автомобільних доріг у Київській області строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/8643/20 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 12.08.2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2020 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ; підготовче засідання у справі № 910/8643/20 відкладено на 09.09.2020 року.

09.09.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.09.2020 року.

В судове засідання 23.09.2020 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи по суті без його участі.

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Представник третьої особи про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, своїм правом на подання пояснень не скористався.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.07.2020, ухвала про відкладення підготовчого засідання від 12.08.2020 року, ухвала від 09.09.2020 року були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11А.

Також вказані ухвали направлялись третій особі яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 .

Вказані ухвали були отримані відповідачем та третьою особою.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач та третя особа не були обмежені у своїх процесуальних правах надати відзив та пояснення через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням, чи електронною поштою відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія України» було укладено Договір №3779 від 27.12.2006 року оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за адресою: вул. Народного Ополчення, НА, м. Київ, відповідно до якого на Виконавця покладено обов`язки з оплати його вартості. Згідно з умовами цього Договору, дія якого систематично продовжувалась за додатковими угодами, що підписувались сторонами договору, а саме за пунктом 3.3. Договору було визначено обов`язок Орендаря здійснювати до 10 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції, оплату у розмірі 30% орендної плати Балансоутримувачу - Службі автомобільних доріг у Київській області.

Відповідно до пункту 3.5. Договору було визначено розмір штрафних санкцій (сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та індексації) та обов`язок Орендаря здійснювати орендні платежі та оплату штрафних санкцій у випадку несвоєчасного або неповного перерахування коштів.

Згідно із підписаним трьохстороннім актом приймання-передачі орендованих приміщень від 31.03.2020 року сторонами договору було підтверджено період фактичного користування (оренди) нерухомого майна, що належить до державної власності.

Орендар має сплатити Балансоутримувачу заборгованість за Договором у повному обсязі за весь фактичний період оренди по день фактичної передачі майна на підставі акту приймання-передачі (повернення майна).

За Договором №3779 від 27.12.2006 року ДП «Київське обласне дорожнє управління» заборгувало Службі автомобільних доріг у Київській області за оренду (за несплачений період: 30.06.2019 -31.03.2020) суму у розмірі 393 750,49 грн.

Поряд з тим, Службою автомобільних доріг у Київській області та ДП «Київське обласне дорожнє управління» також було укладено Договір №1012-07 від 28.11.2007 року, за предметом якого визначено, що ДП «Київське обласне дорожнє управління» пропорційно орендованій ним площі (882,9 м2) бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі та утримання прибудинкової території.

За цим Договором №1012-07 від 28.11.2007 року ДП «Київське обласне дорожнє управління» заборгувало Службі автомобільних доріг у Київській області (участь в оплаті комунальних платежів тощо) суму у розмірі 178 417,16 грн.

Згідно із подальшими додатковими договорами (угодами) до цього Договору №1012-07 від 28.11.2007 року, а також вимогами Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата підлягала помісячному коригуванню на індекс інфляції.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а ч. 2 цієї статті передбачає відповідальність боржника перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарський договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1,2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ст. 193 ГК України та ст.ст. 509, 526 ЦК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань за договорами не допускається. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій», а також ч. 2 ст. 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для незалежного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Служба автомобільних доріг Київської області в досудовому порядку листом 23.04.2020 №12с/1410 направила боржнику - відповідачу претензію, в якій зазначила власну вимогу щодо оплати протягом 10 календарних днів після отримання цієї претензії на користь Служби автомобільних доріг у Київській області заподіяних збитків у сумі 614 141,70 грн., проте, боржник-відповідач вимоги у переданій до його канцелярії цій претензії проігнорував.

Відповідач відзиву на позов не надав, докази сплати боргу перед позивачем також не надав.

Отже, матеріали справи містять всі належні докази того, що відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування, викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 625, 509, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11 А, ) на користь Служби автомобільних доріг у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11 А, ) збитки в розмірі 614 141, 70 грн. та судовий збір у сумі 9 212, 13 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.10.2020 р.

Суддя М.В. Данилова