ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 рокуСправа № 912/1180/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроРось" (вул. Шевченка, б. 39, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, 19402)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" (вул. Велика Пермська, б. 8Ж, м. Кропивницький, 25006)

про стягнення 1 107 643,69 грн

секретар судового засідання Безчасна Н.Г.

Представники:

від позивача - Гуменюк І.Ю., наказ щодо організації представництва від 05.03.2020;

від відповідача - участі не брав;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроРось" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" про стягнення 1 607 643,69 грн, з яких: 500 000,00 грн основна заборгованість, 828 779, 39 грн пеня, 207 334,34 грн інфляційні втрати, 71 529,96 грн 3% річних з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "АгроРось" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору поставки №18/69 від 26.01.2018 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару з відповідача підлягає стягненню зазначена заборгованість.

Ухвалою від 23.03.2020 відкрито провадження у справі № 912/1180/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.04.2020 о 14:30 год., встановлено сторонам строк для подачі заяв по суті спору.

Ухвалою від 15.04.2020 господарський суд продовжив у справі №912/1180/20 строк підготовчого провадження на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), повідомив учасників справи, що судове засідання призначене на 21.04.2020 о 14:30 у справі № 912/1180/20 не відбудеться.

Ухвалою від 16.06.2020 господарський суд постановив вважати продовженим у справі № 912/1180/20 строк підготовчого провадження на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), призначив підготовче засідання на 03.07.2020 о 12:00.

03.07.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.08.2020 о 15:00.

19.08.2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрорось" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 18.08.2020 № 18-08/20-4, в якій позивач зазначив, що 17.08.2020 відповідач перерахував 500 000,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача в рахунок погашення основного боргу, тому ціна позову підлягає зменшенню на 500 000,00 грн. та просить стягнути з відповідача 828 779,39 грн. пені, 207 334,34 грн. інфляційних втрат, 71 529,96 грн. 3% річних.

Протокольною ухвалою від 19.08.2020 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням поданої заяви.

Ухвалою від 19.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.09.2020 о 12:00 год.

15.09.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 24.09.2020 о 12:00 год.

17.09.2020 на електронну адресу суду (поштою 21.09.2020) від позивача надійшла заява про відмову від стягнення інфляційних втрат від 17.09.2020 № 17-09/20-1.

В судовому засіданні 24.09.2020 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в частині стягнення пені та 3 % річних в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Судом прийнято до розгляду заяву позивача від 17.09.2020 № 17-09/20-1.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, правом на надання відзиву не скористався. Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 700.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши подані докази, господарський суд встановив наступні обставини справи.

26.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АгроРось" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" (далі - Покупець") укладено Договір поставки №18/69 (далі - Договір №18/69), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати майно (товар) у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього обумовлену грошову суму.

Загальна кількість товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначається в специфікаціях за згодою сторін (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору №18/69 під товаром у цьому договорі сторони розуміють насіння сільськогосподарських культур (генеративні і вегетативні органи рослин, що використовуються для їх відтворення).

Порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатку(ах) цього Договору (п. 3.1 Договору №18/69).

Покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника в строки, що зазначаються в додатках до Договору. Датою оплати вважається дата надходження кошті на поточний банківський рахунок Постачальника (п. 3.2 Договору №18/69).

Відповідно до п. 8.3 Договору №18/69 у випадку прострочення оплати вартості товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення від суми невиконаного (несвоєчасно виконано) платежу.

Згідно з пунктом 8.5 Договору №18/69 сторони домовились, що відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за даним договором складає 3 (три) роки. Крім цього, Сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором, здійснюється без обмеження строку.

Договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов"язань (п. 11.1 Договору №18/69).

Договір підписаний директорами Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроРось" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" та скріплений печатками підприємств.

30.01.2018 сторони підписали специфікацію №1, в якій узгодили поставку продукції (товару) на суму 3 358 635,34 грн. (а.с. 10).

Згідно з п. 3 специфікації №1 від 30.01.2018 встановлено наступний порядок оплати: 20% від загальної вартості товару, що становить 671 727,10 грн. - попередня оплата до 31.01.2018; 80% від загальної вартості товару, що становить 2 686 908,24 грн. - оплата не пізніше 10 жовтня 2018 року.

20.03.2018 сторони підписали специфікацію №2, в якій узгодили поставку продукції (товару) на суму 1 623 229,63 грн. (а.с. 11).

Згідно з п. 3 специфікації №2 від 20.03.2018 встановлено наступний порядок оплати: 20% від загальної вартості товару - попередня оплата до 23.03.2018; 80% від загальної вартості товару - оплата не пізніше 10 жовтня 2018 року.

31.01.2018 позивачем було надано для оплати вартості товару згідно з додатком (специфікацією) № 1 від 30.01.2018 до договору поставки № 18/69 від 26.01.2018 рахунок - фактуру № СФ-032705 на загальну суму 3 358 635,34 грн. (а.с. 12).

31.01.2018 відповідачем було проведено оплату 20% від вартості товару згідно з додатком (специфікацією) № 1 від 30.01.2018 до договору поставки № 18/69 від 26.01.2018 та рахунку-фактури № СФ-032705 від 31.01.2018 (а.с. 13).

На виконання умов Договору №18/69, після отримання 20% попередньої оплати позивачем було відвантажено відповідачеві товар на загальну суму 3 358 635,34 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 14-15), а саме: від 31.01.2018 № РН-0000118 на суму 1 420 090,66 грн; від 31.01.2018 № РН-0000120 на суму 1 938 544,68 грн.

Таким чином, позивач відвантажив відповідачу товар в повному обсязі згідно з специфікацією № 1 від 30.01.2018.

20.03.2018 позивачем було надано для оплати вартості товару згідно з додатком (специфікацією) № 2 від 20.03.2018 до договору поставки № 18/69 від 26.01.2018 рахунок-фактуру № СФ-033551 на загальну суму 1 623 229,63 грн. (а.с. 16).

21.03.2018 відповідачем було проведено оплату 20% вартості товару згідно з додатком (специфікацією) № 2 від 20.03.2018 до договору поставки № 18/69 від 26.01.2018 та рахунку-фактури № СФ-033551 від 20.03.2018 (а.с. 17).

На виконання умов Договору №18/69, після отримання 20% попередньої оплати позивачем було відвантажено відповідачеві товар на загальну суму 1 623 229,63 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 19-23), а саме: від 19.04.2018 № РН-0002082 на суму 1 026 616,32 грн; від 19.04.2018 № РН-0002083 на суму 90 361,34 грн., від 23.04.2018 № РН-0002218 на суму 180 722,69 грн., від 23.04.2018 № РН-0002220 на суму 165 620,16 грн., від 23.04.2018 № РН-0002221 на суму 159 909,12 грн.

Таким чином, позивач відвантажив відповідачу товар в повному обсязі згідно з специфікацією № 2 від 20.03.2018.

Згідно з специфікаціями № 1, 2 до договору поставки від 26.01.2018 № 18/69 зобов`язання з оплати вартості поставленого товару мали бути виконані до 10.10.2018 року.

Станом на 11.10.2018 за відповідачем рахувалася заборгованість в сумі 3 985 91,97 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були проведені наступні оплати поставленого товару (після закінчення строків, передбачених договором поставки): 19.11.2018 - оплачено 603 085,82 грн., 20.11.2018 - оплачено 216 867,23 грн., 17.12.2018 - оплачено 600 000,00 грн., 06.03.2019 - оплачено 200 000,00 грн., 29.03.2019 - оплачено 699 996,76 грн., 25.07.2019 - оплачено 253 982,28 грн., 27.08.2019 - оплачено 411 559,88 грн., 11.10.2019 - оплачено 300 000,00 грн., 18.10.2019 - оплачено 200 000,00 грн. (а.с. 24-32).

Отже, за відповідачем залишилась неоплаченою частина товару за Договором в сумі 500 000,00 грн., яка і була пред`явлена до стягнення з відповідача у позовній заяві.

В подальшому, після відкриття провадження у справі, 17.08.2020 відповідач перерахував позивачу залишок основної заборгованості в сумі 500 000,00 грн., на підтвердження чого надав банківську виписку від 17.08.2020 (а.с. 87-89), про що позивач вказав у заяві про зменшення позовних вимог від 18.08.2020 № 18-08/20-4 та у заяві про відмову від стягнення інфляційних втрат від 17.09.2020 № 17-09/20-1 та згідно з останньою просить стягнути з відповідача лише 828 779,39 грн пені та 71 529,96 грн 3% річних.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору поставки №18/69 від 26.01.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, видатковими накладними, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що на виконання умов Договору №18/69, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 4 981 864,97 грн. Вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженого за довіреністю представника та відтиском печатки відповідача на накладних.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що відповідач свій обов`язок по оплаті отриманого товару виконав з порушенням визначених Договором №18/69 та Специфікацій строків.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналогічна норма закріплена і в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8.3. Договору №18/69, у випадку прострочення оплати вартості товару, Покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення від суми невиконаного (несвоєчасно виконаного) платежу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.9. Постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Згідно з розрахунком позивача (а.с. 33), пеню у розмірі 828 779,39 грн останнім нараховано у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.10.2018 по 17.03.2020, з урахуванням здійснених проплат.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 35), загальна сума 3% річних за період з 11.10.2018 по 17.03.2020, з урахуванням здійснених проплат, складає 71 529,96 грн.

Суд, перевіривши розрахунок штрафних санкцій та річних, здійснений позивачем дійшов висновку, що розмір пені та 3% річних визначено вірно.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 900 309,35 грн, з яких 828 779,39 грн пені та 71 529,96 грн 3% річних.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" (вул. Велика Пермська, б. 8Ж, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 39046346) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроРось" (вул. Шевченка, б. 39, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, 19402, ідентифікаційний код 21374294) 828 779,39 грн пені, 71 529,96 грн 3 % річних, а також судовий збір в сумі 13504,64 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "АгроРось" (вул. Шевченка, б. 39, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, 19402) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" (вул. Велика Пермська, б. 8Ж, м. Кропивницький, 25006).

Повне рішення складено 05.10.2020

Суддя М.С. Глушков