ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
"28" вересня 2020 р. Справа№ 910/4830/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Коротун О.М.
суддів: Майданевича А.Г.
Суліма В.В.

за апеляційною скаргою Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 )
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2020

у справі № 910/4830/20 (суддя Бондаренко-Легких Г. П.)
за позовом Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 )
до Державної фіскальної служби України
про стягнення фактично понесених витрат на лікування у розмірі 18 365, 81 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2020 у задоволенні позову Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ) до Державної фіскальної служби України про стягнення фактично понесених витрат на лікування у розмірі 18 365, 81 грн відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись з ухваленим рішенням, Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ) 12.09.2020 (згідно з інформацією відділення поштового зв`язку) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2020 та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі та покладення судових витрат на відповідача. Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано отриманням копії оскаржуваного рішення 01.09.2020.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України сторони, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Частиною 1 статті 58 ГПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичною особою, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи за довіреністю.
В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.
Враховуючи вищевикладене, представництво Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ) у цій справі може здійснювати лише адвокат або заявник може брати участь в судовому процесі через свого керівника (іншої уповноваженої особи), уповноваженого діяти від його імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).
Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги та доданих до неї документів, скаргу та клопотання про поновлення строку підписано «Начальником Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) полковник медичної служби» - Е.Хорошун. Як зазначено у вступній частині скаржником у справі є Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ). Указана особа є позивачем у даній справі. Так, позовну заяву було підписано начальником Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) полковником медичної служби Ю. Подолян.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) має код 07931813, керівником та представником юридичної особи з 14.08.2020 є ОСОБА_1 .
Крім того, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стосовно Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) містить дані про відокремлений підрозділ юридичної особи, а саме Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ ВП: 24983088. За інформацією з того ж Реєстру щодо відокремленого підрозділу скаржника Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ ВП: 24983088, керівником відокремленого підрозділу (станом на момент постановлення ухвали) є ОСОБА_2 (без зазначення дати, з якої він став керівником).
Інформація про Е. Хорошун, особу що підписала апеляційну скаргу, як представника Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) (код 07931813) або його відокремленого підрозділу, в реєстрі відсутня.
Інших доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_3 ані апеляційна скарга з доданими документами, ані матеріали справи не містять.
Отже, заявник не надав належних доказів на підтвердження наявності у Е. Хорошуна повноважень діяти від імені Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ) на умовах або самопредставництва органу державної влади, або представництва, як це передбачено у ст. 56 ГПК України.
З огляду на вищевикладене, заявнику необхідно подати суду належні докази на підтвердження повноважень Е. Хорошуна.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 згаданого Закону).
Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.
Відповідно до п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.
Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.
Положеннями п. 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».
Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.
Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18, від 30.03.2018 у справі №914/1542/17, від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, від 10.05.2018 у справі №613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №907/892/15, від 16.04.2018 у справі №922/3137/17, від 20.04.2018 у справі №910/12031/17, від 21.02.2019 у справі №910/8880/18.
Як вбачається з доданого до апеляційної скарги платіжного доручення № 2112 від 07.09.2020 в призначені платежу вказано: «*101; 07931813; 2101020; 2800; Судовий збір за апеляційну скаргу ВМКЦ ПнР (в/ч НОМЕР_1 ) на ріш. Від 21.08.2020 по спр. № 905/530/2020, Північний апеляційний господарський суд». Натомість, апеляційну скаргу подано у справі Господарського суду міста Києва №910/4830/20, відповідно, надане платіжне доручення не може бути беззаперечним доказом оплати судового збору саме за подану в даній справі апеляційну скаргу.
Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику надати докази сплати судового збору саме за подачу апеляційної скарги в межах даної справи (виправлене або інше платіжне доручення) та надати докази на підтвердження повноважень у Е. Хорошуна підписувати подану скаргу (довіреність, посадову інструкцію, наказ, положення, витяг з реєстру, тощо), про що надати суду відповідні докази.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 ) в особі відокремленого підрозділу Військового мобільного госпіталю (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2020 у справі № 910/4830/20 залишити без руху.
2. Роз`яснити скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду відповідної заяви та доказів.
3. Попередити заявника, що в разі якщо він не виконає вимоги даної ухвали в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім