УХВАЛА

попереднього засідання

м. Київ

23.09.2020Справа № 910/7819/18
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,55, ідентифікаційний номер 42901825)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Льва Толстого,10, ідентифікаційний номер 16285594 )

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від заявника - не з`явилися,

від боржника - не з`явилися

розпорядник майна - Кійко Є.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадження Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/7819/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.07.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул.. Льва Толстого,10, ідентифікаційний номер 38374760). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" в розмірі 3020 029,45грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Льва Толстого,10, ідентифікаційний номер 38374760). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Льва Толстого,10, ідентифікаційний номер 38374760) за номером 53174 від 30.07.2018р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Льва Толстого,10, ідентифікаційний номер 38374760) арбітражного керуючого Давидюка Романа Миколайовича ( свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 27.02.2013 року №340). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 24.09.2018 р.

Попереднє засідання суду, призначене на 24.09.2018, не відбулось у зв`язку з направленням матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 30.07.2018 у справі №910/7819/18 з доданими до скарги матеріалами повернуто апелянту без розгляду.

Матеріали справи №910/7819/18 25.09.2018 повернуто до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.09.2018 розгляд справи у попередньому засіданні призначено на 08.10.2018.

Крім того, за час перебування матеріалів справи №910/7819/18 у апеляційній інстанції, до Господарського суду м. Києва надійшли наступні заяви з вимогами до боржника:

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" про визнання кредитором боржника на суму 19 676 351,78грн.;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Медика Україна" про визнання кредитором боржника на суму 75 000 000,00грн.;

- Приватного підприємства "Екобезпека" про визнання кредитором боржника на суму 189 514 740,00грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі-Регіон" про визнання кредитором боржника на суму 420 000 000,00грн.;

-Приватного підприємства "Прайм-К" про визнання кредитором боржника на суму 339 000 000,00грн.;

- Фізичної особи-підприємця Ведмідь Марини Дмитрівни про визнання кредитором боржника на суму 5 133 948,60грн.;

-Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" про визнання кредитором боржника на суму 171 961 124,00грн.;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про визнання кредитором боржника на суму 33 342 100,82грн.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 27.09.2018 вищенаведені заяви прийнято та призначено до розгляду у попередньому засіданні на 08.10.2018.

04.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшли відзиви розпорядника майна на заяві про грошові вимоги до боржника.

08.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

08.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Приватного підприємства "Екобезпека" про відкладення розгляду справи.

08.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця" про відсторонення керівника боржника.

08.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшов звіт розпорядника майна

08.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшли відзиви розпорядника майна на заяви про грошові вимоги до боржника

08.10.2018 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові заперечення ТОВ "ТД "Дарниця" на заяви про грошові вимоги до боржника.

У судовому засіданні, що відбулось 08.10.2018, представником боржника повідомлено суду про подання до Верховного Суду касаційної скарги, за наслідками розгляду якої Верховним Судом 04.10.2018 відкрито касаційне провадження та витребувано у господарського суду м. Києва матеріали справи №910/7819/18. У зв`язку з зазначеним, боржник підтримав клопотання про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.10.2018 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні до повернення матеріалів справи з Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 04.12.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" задоволено. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 у справі №910/7819/18 скасовано, справу №910/7819/18 направлено до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2018.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі № 910/7819/18 - без змін. Матеріали справи № 910/7819/18 передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

За час перебування матеріалів справи №910/7819/18 у апеляційній та касаційній інстанціях, до Господарського суду м. Києва надійшли наступні документи:

- пояснення від ГУ ДФС у м. Києві;

- заява розпорядника майна про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.11.2019 призначено розгляд справи у попередньому засіданні, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця" про відсторонення керівника боржника на 16.12.2019, зобов`язано розпорядника майна виконати у повному обсязі вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 30.07.2018, а також витребувано документи у осіб, які звернулися із заявами про визнання кредиторами по відношенню до боржника.

13.12.2019 до суду надійшла заява Головного управління ДФС у Київській області про надання документів, а саме звітності ТОВ "Росичі-Регіон" та ФОП Ведмідь М.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 розгляд справи у попередньому засіданні, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Дарниця" про відсторонення керівника боржника, заяви розпорядника майна про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого відкладено на 20.01.20.

Судове засідання, призначене на 20.01.2020, не відбулось, у зв`язку з направленням матеріалів справи №910/7819/18 до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 25.02.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі №910/7819/18 залишено без змін. Матеріали справи № 910/7819/18 направлено до Господарського суду міста Києва.

Так, за час перебування матеріалів справи у касаційній інстанції, до Господарського суду міста Києва надійшли наступні заяви та клопотання:

- заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" про розгляд заяв з кредиторськими вимогами;

- заява Приватного підприємства "Прайм-К" на виконання вимог ухвали суду від 16.12.2019);

- додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі-Регіон" до заяви про кредиторські вимоги;

- клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф" на виконання вимог ухвали суду від 16.12.2019;

- заява Мінелл трейд ЛТД про заміну кредитора Приватного підприємства "Екобезпека";

- заява Приватного підприємства "Екобезпека" про заміну кредитора;

- заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про відмову від додаткових кредиторських вимог;

- заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про заміну кредитора;

- заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про залишення без розгляду клопотання про відсторонення керівника боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 розгляд справи у попередньому засіданні призначено на 20.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 залишено без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про відсторонення керівника боржника від 08.10.2018. Прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" від заяви про додаткові грошові вимоги до боржника на суму 33 342 100,82 грн. Замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" новим кредитором -Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс" на суму 3 020 029,45 грн. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні, заяви розпорядника майна про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого, заяви Мінелл трейд ЛТД про заміну кредитора Приватного підприємства "Екобезпека", заяви Приватного підприємства "Екобезпека" про заміну кредитора; клопотання ТОВ "ТД "Дарниця від 15.01.2020 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів, заяви розпорядника майна про відсторонення його від виконання повноважень у справі на 10.06.2020. Здійснено запит за допомогою автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Господарським судом отримані довідки щодо кандидатур арбітражних керуючих, якими визначено для участі у справі №910/7819/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" арбітражних керуючих:

1) Кійко Євгена Анатолійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 06.02.2018 №1848);

2) Лойфера Антона Едуардовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 06.03.2013 №206);

3) Ковиньової Ольги Юріївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 29.06.2017 №1804).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 запропоновано арбітражним керуючим Кійко Євгену Анатолійовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 06.02.2018 №1848); Лойферу Антону Едуардовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 06.03.2013 №206); Ковиньовій Ользі Юріївній (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 29.06.2017 №1804), визначених автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 09.06.20р. (включно) надати до суду заяву про його участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Льва Толстого,10, ідентифікаційний номер 16285594 ).

01.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт розпорядника майна.

04.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Ковиньової О.Ю.

04.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Кійко Є.А. про участь у справі

09.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Кійко Є.А. про участь у справі.

10.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання боржника про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.06.2020 відкласти розгляд справи у попередньому засіданні, заяви розпорядника майна про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого, заяви Мінелл трейд ЛТД про заміну кредитора Приватного підприємства "Екобезпека", заяви Приватного підприємства "Екобезпека" про заміну кредитора; клопотання ТОВ "ТД "Дарниця від 15.01.2020 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів, заяви розпорядника майна про відсторонення його від виконання повноважень у справі на 08.07.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.07.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом відсторонення генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" Клименко А.В. від виконання повноважень, задоволено заяву розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" арбітражного керуючого Давидюка Р.М. про відсторонення від виконання повноважень у справі, відсторонено арбітражного керуючого Давидюка Романа Миколайовича від виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ", призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" арбітражного керуючого Кійко Євгена Анатолійовича (свідоцтво № 1848 від 06.02.2018), зобов`язано арбітражного керуючого Давидюка Р.М. передати розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" арбітражному керуючому Кійко Є.А. печатки і штампи, бухгалтерську та іншу документацію банкрута, матеріальні та інші цінності боржника, відкладено розгляд справи у попередньому засіданні, заяви Мінелл трейд ЛТД про заміну кредитора Приватного підприємства "Екобезпека", заяви Приватного підприємства "Екобезпека" про зміну кредитора на 26.08.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.07.2020 затверджено звіт про нарахування та оплату послуг розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" арбітражного керуючого Давидюка Р.М. за період з 30.07.2018 по 20.10.2019 у розмірі 117 728,50 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" на користь арбітражного керуючого Давидюка Романа Миколайовича 117 728 грн. оплати послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

23.07.2020 до суду надійшло повідомлення по справі арбітражного керуючого Давидюка Р.М.

12.08.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ТОВ "Фінансова компанія "Ю-Бейс" про заміну кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф", Фізичної особи-підприємця Ведмідь М.Д. та Приватного підприємства "Екобезпека".

17.08.2020 до суду надійшли повідомлення розпорядника майна Кійко Є.А. стосовно розгляду заявлених грошових вимог кредиторів.

17.08.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ю-Бейс" про відкликання заперечень щодо кредиторських вимог та визнання заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Тріумф", Приватного підприємства "Екобезпека" та Фізичної особи-підприємця Ведмідь М.Д.

17.08.2020 до суду від розпорядника майна Кійко Є.А. надійшов реєстр вимог кредиторів станом на 11.08.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.08.2020 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 23.09.2020.

09.09.2020 до суду надійшли повідомлення розпорядника майна Кійко Є.А. стосовно розгляду заявлених грошових вимог кредиторів.

У судове засідання, призначене на 23.09.2020, з`явився розпорядник майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

У судовому засіданні, що відбулось 23.09.2020 судом розглянуто заяви кредиторів, що надійшли до суду з вимогами до боржника.

Так, за наслідками дослідження поданих до суду заяв з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю « Буд-ВВВ» підлягає:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" звернулося 28.08.2018 до суду з заявою про визнання його кредитором із додатковими вимогами до боржника на суму 33 342 100,82 грн.

У той же час, ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.07.2018 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" в розмірі 3 020 029,45 грн., які виникли на підставі: рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 по справі №910/10261/16 (залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017) на суму 2 005 029,45 грн.; рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 по справі №910/11210/16 (залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2018) на суму 1 015 000,00 грн.

19.03.2020 між ТОВ "ТД "Дарниця" та ТОВ "ФК "Ю-Бейс" було укладено Договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) (далі - Договір від 19.03.2020).

Згідно п.1.1. Договору від 19.03.2020 ТОВ "ТД "Дарниця" передало, а ТОВ "ФК "Ю-Бейс" прийняло на себе право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ "Буд-ВВВ" на загальну суму 3 020 029,45, які виникли на підставі: рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 по справі №910/10261/16 (залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017) на суму 2 005 029,45 грн.; рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 по справі №910/11210/16 (залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2018) на суму 1 015 000,00 грн., та які визнані ухвалою (про відкриття провадження у справі про банкрутство) Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 по справі №910/7819/18.

Відповідно до п.1.2 Договору від 19.03.2020 з моменту набрання ним чинності до ТОВ "ФК "Ю-Бейс" повністю переходять права вимоги з усіма без виключеннями правами, якими володіло ТОВ "ТД "Дарниця", в т.ч., але не виключно, в межах справи про банкрутство ТОВ "Буд-ВВВ" №910/7819/18 та будь-яких інших спорах та правовідносинах, які ґрунтуються на підставі прав вимоги, що зазначені в п.1.1 Договору від 19.03.2020.

Пунктом 5.3 Договору від 19.03.2020 визначено, що останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.05.2020 у справі №910/7819/18 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» від заяви про додаткові грошові вимоги до боржника на суму 33 342 100,82 грн. та замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» новим кредитором -Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» на суму 3 020 029,45 грн.

У повідомленні від 17.08.2020 про розгляд грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» арбітражний керуючий зазначив, що додаткові грошові вимоги вказаного кредитора відхилені в повному обсязі та не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Згідно із ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Таким чином, у силу ст. 512 Цивільного кодексу України відбулась заміна кредитора, у зв`язку з чим новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Ю-Бейс" набуло відповідні права щодо кредиторських вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" по справі № 910/7819/18 у розмірі 3 020 029,45 грн.

Наведені обставини слугували підставою для винесення ухвали Господарського суду м. Києва від 20.05.2020 у справі №910/7819/18, якою прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» від заяви про додаткові грошові вимоги до боржника на суму 33 342 100,82 грн. та замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» новим кредитором -Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» на суму 3 020 029,45 грн.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на суму судових витрат у розмірі 17 620,00 грн. з віднесенням до вимог першої черги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс»

27.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» звернулося до суду з заявою про заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», новим кредитором -Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» на суму 3 020 029,45 грн.

На обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» зазначило, що 19.03.2020 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» укладено договір про відступлення прав вимоги (про заміну кредитора в зобов`язанні), за умовами пункту 1.1 якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» прийняло право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ "Буд-ВВВ" на загальну суму 3 020 029,45 грн., які виникли на підставі: рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 у справі № 910/10261/16, залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017, на суму 2 005 029,45 грн.; рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 у справі № 910/11210/16, залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 та постановою Верховного Суду від 25.01.2018, на суму 1 015 000,00 грн., та які визнані ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 у справі № 910/7819/18.

Відповідно до пункту 1.2 договору від 19.03.2020 з моменту набрання чинності даним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» повністю переходять права вимоги з усіма без виключеннями правами, якими володіло Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця», в тому числі, але не виключно, в межах справи № 910/7819/18 про банкрутство ТОВ "Буд-ВВВ".

Пунктом 5.3 договору від 19.03.2020 визначено, що останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками.

Згідно із ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відтак, в силу ст. 512 Цивільного кодексу України відбулась заміна кредитора, у зв`язку з чим новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Ю-БейС" набуло відповідні права щодо кредиторських вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" у розмірі 3 020 029,45 грн.

Отже, з 19.03.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Ю-БейС" перейшло право кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" по справі № 910/7819/18.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Згідно статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну кредитора та замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» новим кредитором -Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» на суму 3 020 029,45грн. з віднесенням до вимог четвертої черги.

Фізична особа-підприємець Ведмідь Марина Дмитрівна

Фізична особа-підприємець Ведмідь Марина Дмитрівна звернулася до суду з заявою про визнання кредитором боржника на суму 5 133 948,60 грн.

На обґрунтування поданої заяви ФОП Ведмідь Марина Дмитрівна зазначила наступне.

21.03.2013 між боржником та ФОП Ведмідь Мариною Дмитрівною укладено договір № 21/03/13-1 про надання послуг з комплексного прибирання приміщень, які згідно з умовами пункту 1.1 договору розташовані за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б (підвал та перший поверх загальною площею 2862,4 кв.м.).

Загальна вартість послуг з комплексного прибирання приміщень до 21.03.2014 складає 1 101 001,88 грн. (пункт 3.2 договору).

За фактом надання послуг за договором від 21.03.2013 № 21/03/13-1 між сторонами підписано акт від 21.03.2014 приймання-передачі наданих послуг на суму 1 101 001,88 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням договору від 21.03.2013 № 21/03/13-1 ФОП Ведмідь Марина Дмитрівна зверталася до боржника з повідомленням-вимогою про сплату заборгованості в розмірі 1 101 001,88 грн.

Також, 28.03.2014 між боржником та ФОП Ведмідь Мариною Дмитрівною укладено договір № 28/03/14-2 про надання послуг з комплексного прибирання приміщень, які згідно з умовами пункту 1.1 договору розташовані за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б.

Загальна вартість послуг з комплексного прибирання приміщень до 28.03.2015 складає 1 275 114,97 грн. (пункт 3.2 договору).

Згідно з підписаним обома сторонами актом приймання-передачі наданих послуг вартість послуг за договором від 28.03.2014 № 28/03/14-2 становила 1 275 114,97 грн.

Оскільки боржник наявну за договором від 28.03.2014 № 28/03/14-2 заборгованість у розмірі 1 275 114,97 грн. не погашав, ФОП Ведмідь Марина Дмитрівна зверталася до боржника з повідомленням-вимогою про сплату вказаної заборгованості.

11.05.2015 між боржником та ФОП Ведмідь Мариною Дмитрівною укладено договір № 11/05/15-3 про надання послуг з комплексного прибирання приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б (пункт 1.1 договору).

Загальна вартість послуг з комплексного прибирання приміщень до 11.05.2016 складає 1 350 000,17 грн. (пункт 3.2 договору).

За вказаним договором за боржником утворилася заборгованість у розмірі 1 350 000,17 грн., яка підтверджується відповідним актом від 11.05.2016 приймання-передачі наданих послуг, що спричинило звернення ФОП Ведмідь Марини Дмитрівни до боржника із відповідною вимогою.

13.05.2016 боржник та ФОП Ведмідь Марина Дмитрівна уклали договір № 13/05/16-4 про надання послуг з комплексного прибирання приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б (пункт 1.1 договору).

Загальна вартість послуг з комплексного прибирання приміщень до 13.05.2017 складає 1 407 831,58 грн. (пункт 3.2 договору).

До вказаного договору сторонами підписано акт виконаних робіт від 15.05.2017 на загальну суму 1 407 831,58 грн.

Разом із цим, боржник належне виконання умов договору не здійснив, що призвело до виникнення заборгованості за договором у розмірі 1 407 831,58 грн. та спричинило звернення до боржника з повідомленням-вимогою про сплату боргу.

У повідомленні від 09.09.2020 про розгляд грошових вимог кредитора арбітражний керуючий вимоги ФОП Ведмідь Марини Дмитрівни визнав обґрунтованими в розмірі 5 133 948,60 грн. з віднесенням до четвертої черги задоволення.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із поданих доказів слідує, що за боржником утворилася заборгованість за договорами про надання послуг з комплексного прибирання приміщень від 21.03.2013 № 21/03/13-1, від 28.03.2014 № 28/03/14-2, від 11.05.2015 № 11/05/15-3 та від 13.05.2016 № 13/05/16-4 у загальному розмірі 5 133 948,60 грн.

Беручи до уваги той факт, що кредиторські вимоги ФОП Ведмідь Марини Дмитрівни є обґрунтованими, документально підтвердженими, боржником не спростованими, суд дійшов висновку про визнання його кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на суму 5 133 948,60 грн. з віднесенням до четвертої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 3524,00 грн. судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» звернулося до суду з заявою про визнання його кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на суму 19 676 351,78 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву ТОВ «Юридична фірма «Тріумф» зазначає, що 05.05.2014 між ТОВ «Юридична фірма «Тріумф», як виконавцем, та ТОВ "Буд-ВВВ", як замовником, було укладено договір про надання юридичних послуг № 01, за умовами якого виконавець за завданням замовника зобов`язався надавати юридичне абонентське обслуговування зі супроводження господарської діяльності замовника, а замовник зобов`язався приймати таке обслуговування та оплачувати його.

Згідно з пунктом 4.7 договору консультації надаються в усній формі. Результати правових досліджень та роботи з документами надаються виконавцем як у письмовій, так і в усній формі в залежності від вимог замовника.

Замовник зобов`язаний підписати акт про надання послуг протягом 3-х календарних днів з моменту отримання та у той же строк направити підписаний примірник акту на адресу виконавця, чи у той же строк направити виконавцю мотивовану відмову від підписання акту у випадку, якщо зазначені в акті послуги не відповідають умовам цього договору або вимогам, визначеним чинним в Україні законодавством (пункт 4.11 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору вартість юридичного абонентського обслуговування становить 250000,00 грн. на місяць.

Додатковою угодою від 20.04.2015 № 1 до договору збільшено за умовами пункту 2 вартість юридичного абонентського обслуговування до 280 000,00 грн. га місяць, а за пунктом 3 надано відстрочку на оплату послуг на 365 календарних днів з моменту укладення договору, тобто до 05.05.2015.

20.12.2016 до договору укладено додаткову угоду № 2, за умовами пункту 3 якого вартість юридичного абонентського обслуговування становить 320000,00 грн. на місяць. Крім того, пунктом 4 додаткової угоди сторони дійшли згоди щодо надання відстрочки на оплату послуг на 3 календарних роки з моменту укладення договору.

Оскільки ТОВ "Буд-ВВВ" оплату за договором про надання юридичних послуг від 05.05.2014 № 01 не здійснило, станом на 28.08.2018 за останнім утворилася заборгованість у загальному розмірі 15 960 000,00 грн. за період з травня 2014 року по липень 2018 року, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг за місяць.

Так, за надання послуг за період з 05.05.2014 по 30.04.2015 заборгованість за надані за договором про надання юридичних послуг від 05.05.2014 № 01 послуги становить 3 000 000,00 грн., за період з 01.05.2015 по 31.12.2016 - 5 600 000,00 грн., за період з 01.01.2017 по 27.08.2018 - 7 360 000,00 грн.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по оплаті наданих за договором послуг, ТОВ «Юридична фірма «Тріумф» нарахувало 3 716 351,78 грн. пені за період з 05.05.2017 по 13.07.2018 на суму боргу 9 560 000,00 грн.

У повідомленні від 09.09.2020 про розгляд грошових вимог кредитора арбітражний керуючий вимоги ТОВ «Юридична фірма «Тріумф» визнав обґрунтованими в загальній сумі 19 676 351,78 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із поданих доказів слідує, що за боржником утворилася заборгованість за договором про надання юридичних послуг від 05.05.2014 № 01 у загальному розмірі 15 960 000,00 грн. за період з травня 2014 року по липень 2018 року, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг за місяць.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.3 договору у випадку прострочення замовником будь-якого платежу, передбаченого цим договору, або частини такого платежу, замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені припиняється через 3 роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши арифметичний перерахунок пені, суд дійшов висновку, що стягненню з боржника підлягає пеня в розмірі 3 716 351,78 грн., що нарахована за період з 05.05.2017 по 13.07.2018 на суму боргу 9 560 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись приписами наведених норм процесуального та матеріального права, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на суму 19 676 351,78 грн., з якої: 15 960 000,00 грн. відносяться до вимог четвертої черги задоволення та 3 716 351,78 грн. - до вимог шостої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 3524,00 грн. судового збору.

Приватне підприємство «Екобезпека»

Приватне підприємство «Екобезпека» звернулося до суду із заявою про визнання його кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на суму 189 514 740,00 грн.

14.02.2013 між ПП «Екобезпека» та ТОВ "Буд-ВВВ" укладено субліцензійний договір на знак для товарів і послуг №14/02/13-лд1.1.

На підставі Акту-прийому передачі знаку для товарів та послуг від 14.02.13 ПП «Екобезпека» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло невиключну ліцензію на використання знаку для товарів та послуг класу 16, що зазначені у свідоцтві на який подана заявка в реєстр № 6 від 25.04.2005 та одержано свідоцтво № 71130 в Україні від 15.01.2007.

Додатковою угодою № 1 від 15.02.2013 до Субліцензійного договору №14/02/13-лд1.1. від 14.02.2013 сторони узгодили загальну суму винагороди у відповідності з умовами 4.2. Субліцензійного Договору.

20.05.2015 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» укладено Акт наданих послуг відповідно до якого Сторони підтвердили факт надання послуг з 14.02.2013 по 24.04.2015, та визначили, що винагорода ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 189 000,00 євро за курсом встановленим Національним Банком України на день оплати.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору № 14/02/13-лд1.1. від 14.02.13 ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД-ВВВ» дійшли згоди, що ТОВ «БУД-ВВВ» здійснює виплату винагороди не пізніше, ніж через 3 роки, на підставі підписаних сторонами актів та/або Акту наданих послуг.

Акт наданих послуг між сторонами підписано 20.05.15 та погодженого суму винагороди, що мала б бути сплачена протягом 3 (трьох) років, тобто до 25.05.18 включно.

Однак, винагорода за Субліцензійним договором на знак для товарів і послуг № 14/02/13-лд1.1. не була сплачена, у зв`язку із чим заборгованість ТОВ «БУД- ВВВ» перед ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 189 000,00 евро, а саме 189 000,00 х 32,44 = 6 131160,00 грн.

Також, 14.02.2013 укладено Субліцензійний договір на знак для товарів і послуг №14/02/13-лд2.1.

На підставі Акту-прийому передачі знаку для товарів та послуг від 14.02.13 ПП «Екобезпека» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло невиключну ліцензію на використання знаку для товарів та послуг класу 30,35,42, що зазначені у свідоцтві на який подана заявка в реєстр № від 26.09.2000 року та одержано свідоцтво №29322 в Україні від 15.01.2003.

Додатковою угодою № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору №14/02/13-лд2.1. від 14.02.13 сторони узгодили загальну суму винагороди у відповідності з умовами 4.2. Субліцензійного Договору.

27.02.16 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» укладено Акт наданих послуг відповідно до якого сторони підтвердили факт надання послуг з 14.02.13 по 31.01.16 та визначили, що винагорода ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 177 500,00 евро за курсом встановленим Національним Банком України на день оплати.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору № 14/02/13-лд2.1. від 14.02.13 ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД-ВВВ» дійшли згоди, що ТОВ «БУД-ВВВ» здійснює виплату винагороди не пізніше, ніж через 2 (два) роки, на підставі підписаних сторонами Актів та/або Акту наданих послуг.

Акт наданих послуг між сторонами підписано 27.02.16 та погодженого суму винагороди, що мала б бути сплачена протягом 2 (двох) років, тобто до 27.02.18 включно.

Оскільки винагороду за Субліцензійним договором на знак для товарів і послуг № 14/02/13-лд2.1. ТОВ «БУД- ВВВ» не сплати, за останнім виникла заборгованість перед ПП «Екобезпека», що становить гривневий еквівалент 177500,00 евро, а саме 177 500,00 х 32,44 = 5 758 100,00 грн.

Крім того, 14.02.13 укладено Субліцензійний договір на знак для товарів і послуг №14/02/13-лд3.1.

На підставі Акту-прийому передачі знаку для товарів та послуг від 14.02.13 ПП «Екобезпека» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло невиключну ліцензію на використання знаку для товарів та послуг класу 35, що зазначені у свідоцтві на який подана заявка в реєстр № П від 27.10.2005 року та одержано свідоцтво № 76770 в Україні від 25.05.07 р.

Додатковою Угодою № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору № 14/02/13-лд3.1. від 14.02.13 р. сторони узгодили загальну суму винагороди у відповідності з умовами 4.2. Субліцензійного Договору.

У зв`язку з наданням послуг 16.11.15 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» укладено Акт наданих послуг, відповідно до якого сторони підтвердили факт надання послуг з 14.02.13 по 27.10.15 та визначили, що винагорода ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 49 500,00 евро за курсом встановленим Національним Банком України на день оплати.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору № 14/02/13-лд3.1. від 14.02.13 ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД-ВВВ» дійшли згоди, що ТОВ «БУД-ВВВ» здійснює виплату винагороди не пізніше, ніж через 2 (два) роки, на підставі підписаних сторонами Актів та/або Акту наданих послуг.

Акт наданих послуг між сторонами підписано 16.11.15 та погодженого суму винагороди, що мала б бути сплачена протягом 2 (двох) років, тобто до 16.11.17 включно.

Однак, ТОВ «БУД- ВВВ» винагороду за Субліцензійним договором на знак для товарів і послуг № 14/02/13-лд3.1. не сплатило, у зв`язку із чим заборгованість перед ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 49 500,00 евро, а саме 49 500,00 х 32,44 = 1 605 780,00 грн.

Також, 14.02.13 між ТОВ «БУД- ВВВ» та ПП «Екобезпека» укладено Субліцензійний договір на знак для товарів і послуг №14/02/1З-лд4.1.

На підставі Акту-прийому передачі знаку для товарів та послуг від 14.02.13 ПП «Екобезпека» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло невиключну ліцензію на використання знаку для товарів та послуг класу 41, 43, що зазначені у свідоцтві на який подана заявка в реєстр № П від 14.04.2010 року та одержано свідоцтво № 140551 в Україні від 25.06.11.

Додатковою Угодою № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору № 14/02/13-лд4.1. від 14.02.13 сторони узгодили загальну суму винагороди у відповідності з умовами 4.2. Субліцензійного Договору.

У зв`язку з наданням послуг 03.02.16 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» укладено Акт наданих послуг з 14.02.13 по 31.01.16, за яким винагорода ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 213 000,00 евро за курсом встановленим Національним Банком України на день оплати.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору № 14/02/13-лд4.1. від 14.02.13 ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД-ВВВ» дійшли згоди, що ТОВ «БУД-ВВВ» здійснює виплату винагороди не пізніше, ніж через 2 (два) роки, на підставі підписаних сторонами Актів та/або Акту наданих послуг.

Акт наданих послуг між сторонами підписано 03.02.16 та погодженого суму винагороди, що мала б бути сплачена протягом 2 (двох) років, тобто до 03.02.18 включно.

Однак, винагорода за Субліцензійним договором на знак для товарів і послуг № 14/02/13-лд4.1. сплачена не була, у зв`язку із чим заборгованість ТОВ «БУД- ВВВ» перед ПП «Екобезпека» становила гривневий еквівалент 213 000,00 евро, а саме 213 000,00 х 32,44 = 6 909 720,00 грн.

Крім того, 14.02.13 між ТОВ «БУД- ВВВ» та ПП «Екобезпека» укладено Субліцензійний договір на знак для товарів і послуг №14/02/13-лд5.1.

На підставі Акту-прийому передачі знаку для товарів та послуг від 14.02.13 ПП «Екобезпека» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло невиключну ліцензію на використання знаку для товарів та послуг класу 29, 30, 35, 37, 41, 43, 44, що зазначені у свідоцтві на який подана заявка в реєстр № П від 24.09.2010 року та одержано свідоцтво № 145261 в Україні від 26.09.11.

Додатковою угодою № 1 від 15.02.13 до Субліцензійного договору № 14/02/13-лд5.1. від 14.02.13 сторони узгодили загальну суму винагороди у відповідності з умовами 4.2. Субліцензійного Договору.

За фактом надання послуг з 14.02.13 по 31.01.16 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» укладено Акт від 03.02.16 наданих послуг, відповідно до якого винагорода ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 319 500,00 евро за курсом встановленим Національним Банком України на день оплати. ТОВ «БУД-ВВВ» здійснює виплату винагороди не пізніше, ніж через 2 (два) роки, на підставі підписаних сторонами Актів та/або Акту наданих послуг.

03.02.16 між сторонами підписано Акт наданих послуг та погодженого суму винагороди, що мала бути сплачена протягом 2 (двох) років, тобто до 03.02.18 включно.

Однак, винагорода за Субліцензійним договором на знак для товарів і послуг № 14/02/13-лд5.1. ТОВ «БУД- ВВВ» не була сплачена, що призвело до виникнення заборгованості перед ПП «Екобезпека» у гривневому еквіваленті 319 500,00 евро, а саме 319 500,00 х 32,44 = 10 364 580,00 грн.

Також, між ТОВ «БУД- ВВВ» та ПП «Екобезпека» 14.02.13 укладено Субліцензійний договір на знак для товарів і послуг №14/02/13-лд6.1.

На підставі Акту-прийому передачі знаку для товарів та послуг від 14.02.13 р. ПП «Екобезпека» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло невиключну ліцензію на використання знаку для товарів та послуг класу 41, 43, що зазначені у свідоцтві на який подана заявка в реєстр № П від 27.10.2005 року та одержано свідоцтво № 76769 в Україні від 25.05.07.

Додатковою Угодою № 1 від 15.02.13 р. до Субліцензійного договору №14/02/13-лд6.1. від 14.02.13 р. сторони узгодили загальну суму винагороди у відповідності з умовами 4.2. Субліцензійного Договору.

03.02.16 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» укладено Акт наданих послуг з 14.02.13 р. по 31.01.16, та визначено, що винагорода ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 213 000,00 евро за курсом встановленим Національним Банком України на день оплати. ТОВ «БУД-ВВВ» здійснює виплату винагороди не пізніше, ніж через 2 (два) роки, на підставі підписаних сторонами Актів та/або Акту наданих послуг.

Згідно з актом наданих послуг від 03.02.16 сума винагороди має бути сплачена протягом 2 (двох) років, тобто до 03.02.18 включно.

Однак, за договором на знак для товарів і послуг №14/02/13-лд6.1. за ТОВ «БУД-ВВВ» перед ПП «Екобезпека» утворилася заборгованість, що становить гривневий еквівалент 213 000,00 евро, а саме 213 000,00 х 32,44 = 6 909 720,00 грн.

03.02.14 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» укладено Субліцензійний договір на знак для товарів і послуг №03/02/І4-лд7.1.

На підставі Акту-прийому передачі знаку для товарів та послуг від 03.02.14 ПП «Екобезпека» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло невиключну ліцензію на використання знаку для товарів та послуг класу 43, що зазначені у свідоцтві на який подана заявка в реєстр № 7 від 27.12.2012 року та одержано свідоцтво № 179460 в Україні від 10.12.2013.

Додатковою Угодою № 1 від 04.02.14 до Субліцензійного договору № 03/02/І4-лд7.1. від 03.02.14 сторони узгодили загальну суму винагороди у відповідності з умовами 4.2. Субліцензійного Договору.

03.02.16 між ПП «Екобезпека» та ТОВ «БУД- ВВВ» складено Акт наданих послуг з 03.02.14 по 31.01.16, за яким винагорода ПП «Екобезпека» становить гривневий еквівалент 72 000,00 евро за курсом встановленим Національним Банком України на день оплати. ТОВ «БУД-ВВВ» здійснює виплату винагороди не пізніше, ніж через 2 (два) роки, на підставі підписаних сторонами Актів та/або Акту наданих послуг.

Акт наданих послуг між сторонами підписано 03.02.16 та погодженого суму винагороди, що мала б бути сплачена протягом 2 (двох) років, тобто до 03.02.18 включно.

Оскільки винагорода за Субліцензійним договором на знак для товарів і послуг №03/02/14-лд7.1. ТОВ «БУД-ВВВ» сплачена не була, заборгованість останнього перед ПП «Екобезпека» становила гривневий еквівалент 72 000,00 евро, а саме 72 000,00 х 32,44 = 2 335 680, 00 грн.

Таким чином, заборгованість ТОВ «БУД-ВВВ» перед ПП «Екобезпека» за користування знаками для товарів та послуг, що передані останнім на підставі оплатних ліцензійних договорів становить 40 014 740,00 грн.

Крім того, ПП «Екобезпека» у заяві про визнання кредитором ТОВ «БУД-ВВВ» послалося на те, що є держателем векселів, за яким ТОВ «БУД-ВВВ» є векселедавцем, а саме: серія АА №2637280 від 17.04.2017 на суму 96 500 000,00 грн. та серія АА №2637279 від 19.03.2017 на суму 53 000 000,00 грн.

Посилаючись на те, що за результатами прийняття рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство строк платежу за векселями на загальну суму 149 500 000,00 грн. настав, ПП «Екобезпека» просило включити вказану суму до реєстру вимог кредиторів. Також ПП «Екобезпека» зазначило, що оригінали векселів будуть надані суду за вимогою.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями статті 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об`єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором. Якщо в ліцензійному договорі про видання або інше відтворення твору винагорода визначається у вигляді фіксованої грошової суми, то в договорі має бути встановлений максимальний тираж твору.

Пунктом 4.3 субліцензійнних договорів, укладених між ТОВ «БУД-ВВВ» та ПП «Екобезпека», погоджено, що винагорода за використання знаку виплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування належної до оплати грошової суми на розрахунковий рахунок ліцензіата після підписання сторонами акту та/або актів наданих послуг.

Відповідні акти наданих послуг між сторонами були укладені до договорів на знак для товарів і послуг від 14.03.2013 №14/02/13-лд1.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд2.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд3.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд4.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд5.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд6.1., від 03.02.14 № 03/02/14-лд7.1. на загальну суму 40 014 740,00 грн. та строк оплати послуг за вказаними договорами, з урахуванням погоджених в указаних актах строків, настав.

Таким чином, вимоги ПП «Екобезпека» про стягнення з ТОВ «БУД-ВВВ» суми боргу в розмірі 40 014 740,00 грн. судом визнаються доведеними та обґрунтованими належним чином.

Стаття 194 Цивільного кодексу України визначає, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Статтею 14 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу" визначено, що вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються законом.

Згідно зі статтею 4 "Про обіг векселів в Україні" (у редакції, чинній на дату складання векселів) видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, фінансових векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

Водночас, щодо вимог за простими векселями, векселедавцем яких є ТОВ «БУД-ВВВ», суд зазначає, що подані копії векселів серія АА №2637280 від 17.04.2017 на суму 96 500 000,00 грн. та серія АА №2637279 від 19.03.2017 на суму 53 000 000,00 грн. не доводять наявність фактичного грошового боргу ТОВ «БУД-ВВВ» перед ПП «Екобезпека» на суму не менше 149 500 000,00 грн.

У силу статті 10 Закону України "Про обіг векселів в Україні" векселедавець зобов`язаний вести реєстр виданих векселів у порядку, затвердженому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до пункту 4 Порядку ведення реєстру виданих векселів, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.08.2003 за N 708/8029 (у редакції, чинній на дату складання векселів) векселедавець (трасант) складає реєстр. Векселедавець має унести до реєстру виданих векселів інформацію щодо складання векселя, платежу, погашення, прострочення, пролонгації, протесту у неплатежі за векселем, іншу інформацію, передбачену додатком до цього Порядку, не пізніше 3-х робочих днів з дня вчинення відповідної дії чи настання події.

У разі ліквідації векселедавця (трасанта) - юридичної особи реєстр підлягає передачі на зберігання разом з іншими документами у порядку, встановленому чинним законодавством (пункт 9 вказаного Порядку).

Разом із цим, матеріали справи не містять доказів внесення векселів серія АА №2637280 від 17.04.2017 на суму 96 500 000,00 грн. та серія АА №2637279 від 19.03.2017 на суму 53 000 000,00 грн. до реєстру виданих ТОВ «БУД-ВВВ» векселів.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дотримуючись вищенаведених норм процесуального та матеріального права, беручи до уваги той факт, що кредиторські вимоги ПП «Екобезпека» у розмірі 40 014 740,00 грн. підтверджені належними доказами, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання ПП «Екобезпека» кредитором ТОВ «БУД-ВВВ» на суму 40 014 740,00 грн. з віднесенням до вимог четвертої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 3 524,00 грн.

У задоволенні визнання ПП «Екобезпека» кредитором на суму 149 500 000,00 грн. суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Канела Інвестмент Лтд"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Канела Інвестмент Лтд" звернулося до суду з заявою про визнання кредитором ТОВ "Буд-ВВВ" на суму 171 961 124,00 грн.

Свої вимоги обґрунтувало наступним.

15.06.2016 між ПАТ "Київенерго" (постачальник) та ТОВ "Буд-ВВВ" (споживач) був укладений Договір про постачання електричної енергії №63261 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з Додатком 4А до договору "Перелік об`єктів споживача" об`єктами споживача згідно умов договору є магазини за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б.

Разом з тим, 20.05.2016 р. між ТОВ "Торговий дім "Дарниця" (продавець) та Компанією "Канела Інвестмент Лтд" (покупець) було укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. та зареєстровані в реєстрі за №№944, 945, за умовами яких Компанія "Канела Інвестмент Лтд" набула право власності на нежитлове приміщення підвального поверху, площею 2440,00 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху, площею 2862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, приміщення 1, приміщення 2.

20.05.2016 право власності Компанії "Канела Інвестмент Лтд" на вищезазначені приміщення було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.05.2016 року №№59584597, №59584084.

Крім цього, Компанії "Канела Інвестмент Лтд" належить право власності на нежилі приміщення ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою (в літ. А), площею 5972,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 13.03.2012 р. та Витягом про державну реєстрацію прав №33509387 від 19.03.2012.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2016р. у справі № 910/15577/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017., був задоволений позов Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" до ТОВ "Буд-ВВВ" та ПАТ "Київенерго", розірвано договір про постачання електричної енергії № 63261 від 15.06.2016., укладений між відповідачами та зобов`язано ПАТ "Київенерго" припинити електропостачання у нежитловій будівлі, розташованій за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б. При цьому зі змісту вказаних судових рішень у справі № 910/15577/16 вбачається, що спірний договір № 63261 від 15.06.2016р. був укладений ТОВ "Буд-ВВВ" з ПАТ "Київенерго" стосовно всього об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б, що свідчить про використання ТОВ "Буд-ВВВ" усіх приміщень за вказаною адресою.

У той же час, 19.03.2013р. між ТОВ "ТД "Дарниця" та ТОВ "Буд-ВВВ" був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В., зареєстрований в реєстрі за № 2280, згідно з яким право власності на нежитлові приміщення підвального та першого поверхів перейшло до ТОВ "Буд-ВВВ".

Проте, рішенням господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі № 910/10442/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 09.03.2017, зазначений договір про задоволенням вимог іпотекодержателя від 19.03.2013р., на підставі якого відповідач набув право власності на нежитлові приміщення площею 2 862,40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 144-Б, був визнаний недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/17362/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018, визнати право власності Компанії "Канела Інвестмент ЛТД" (Kanela Investment LTD) на:

- нежитлове приміщення підвального поверху, загальною площею 2 440 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

- нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 2 862,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, приміщення 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 63);

- нежилі приміщення ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою, загальною площею 5 972,60 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 34806651).

Таким чином, посилаючись на безпідставність користування ТОВ "Буд-ВВВ" спірними приміщеннями, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б, загальною площею 11 275,0 кв.м., ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" наголошує на неотриманні доходів з орендної плати за вказані приміщення у загальному розмірі 171 957 600,00 грн.

Розрахунок недотриманого доходу здійснений ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" на підставі визначеної звітом про оцінку майна від 23.08.2018, складеного ПП «СВ Девелопмент», ринкової вартості оренди нежитлових приміщень підвального поверху, загальною площею 2440,0 кв.м., та 1-го поверху, загальною площею 2862,40 кв.м., за період з 20.05.2016 по 20.08.2018 у розмірі 42 949 440,00 грн., а також ринкової вартості оренди нежитлових приміщень ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою (в літ. А) загальною площею 5972,60 кв.м. за період з 07.09.2012 по 20.08.2018 у розмірі 129 008 160,00 грн.

У повідомлені від 09.09.2020 розпорядник майна проти заявлених вимог ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" заперечив, пославшись на визнання в межах справи № 910/6569/19 договорів, на підставі яких ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" набуло право власності на спірні нежитлові приміщення, недійсними.

На обґрунтування понесених збитків ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" посилається на те, що є власником нежитлових приміщень загальною площею 11 275,0 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, а відтак внаслідок безпідставного користування ТОВ "Буд-ВВВ" спірними приміщеннями ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" недоотримало доходів з орендної плати за вказані приміщення у загальному розмірі 171 957 600,00 грн.

Разом із цим, судом встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 20.07.2020 у справі № 910/6569/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ Форм" визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20.05.2016, укладений товариством з додатковою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та Kanela Investment LTD, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. та зареєстрований за №944; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20.05.2016, укладений товариством з додатковою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та Kanela Investment LTD, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білицькою В.М. та зареєстрований за №945.

Дане рішення суду мотивовано тим, що оскільки товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ Форм" згідно з Договором від 11.07.2018 набуло право іпотекодержателя за Іпотечним договором на спірне майно, товариство з додатковою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" при укладенні з Компанією Договорів №944 і №945 був зобов`язаний отримати згоду товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ Форм" на відчуження нежитлових приміщень, проте в порушення статті 9 Закону України "Про іпотеку" таких дій вчинено не було.

Отже, договори №944 і №945 були укладені без згоди іпотекодержателя, при цьому товариством з додатковою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" та Kanela Investment LTD були визнані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ Форм" у справі № 910/6569/19.

За наведених обставин, оскільки ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" не є законним власником відчужених за договорами від 20.05.2016 №944 і №945 нежитлових приміщень підвального поверху, площею 2440,00 кв.м., та нежитлове приміщення першого поверху, площею 2862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, приміщення 1, приміщення 2, обґрунтування ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" щодо недоотримання доходів від передання даних приміщень в оренду є безпідставним.

У той же час, щодо посилань ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" на недоотримання доходів за період з 07.09.2012 по 20.08.2018 у розмірі 129 008 160,00 грн. за належні на праві власності нежилі приміщення ІІ-го поверху та надбудови з прибудовою (в літ. А), площею 5972,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б, та набуті за Договором купівлі-продажу від 13.03.2012, суд зауважує на наступному.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 ГК України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Водночас, ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" не надало беззаперечних доказів, які підтверджують, що ТОВ "Буд-ВВВ" чинились перешкоди у доступі до нерухомого майна, та ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" у свою чергу, звертався до правоохоронних органів з приводу його недопуску до нежитлових приміщень як власника.

При цьому, матеріали справи не містять жодних документів у підтвердження обставин можливості отримати дохід від користування/розпорядження нерухомим майном, його обґрунтованого розрахунку.

Суд зауважує, що наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу від здачі майна в оренду не є підставою для його стягнення, а при обрахуванні розміру збитків мають враховуватися тільки дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання певних грошових сум або ж інших цінностей, якби відповідач не вчиняв протиправних дій.

Обґрунтування і доказування розміру збитків здійснюється кредитором. Отже, звертаючись із заявою про стягнення збитків у формі упущеної вигоди, кредитор повинен здійснити точні розрахунки і підкріпити їх відповідними доказами, які б безспірно підтверджували їх розмір. Дослідження і перевірка розміру та складу заявленої до стягнення суми неодержаних доходів (упущеної вигоди) з огляду на реальність їх характеру має суттєве значення для правильного вирішення спору, виходячи із предмета і підстав цього позову. Нездатність кредитора обґрунтувати вимоги про відшкодування упущеної вигоди є підставою для відмови у задоволенні таких вимог.

Відтак, суд дійшов висновку, що ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" не довело наявність усіх необхідних складових цивільного правопорушення, наявність яких є необхідною для настання такої міри відповідальності, як стягнення збитків у формі упущеної вигоди. Зокрема, ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" наданими по справі доказами не доведено як розмір упущеної вигоди, так і той факт, що ці доходи були б реальними, що ТОВ "Канела Інвестмент ЛТД" вживались адекватні заходи для їх одержання, а дії ТОВ "Буд-ВВВ" стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати цей прибуток.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дотримуючись вищенаведених норм процесуального та матеріального права, суд дійшов обґрунтованого висновку відмовити у визнанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Канела Інвестмент Лтд" кредитором ТОВ "Буд-ВВВ" на суму 171 961 124,00 грн.

Щодо вимог приватного підприємства «ПРАЙМ-К»

Приватне підприємство «ПРАЙМ-К» звернулося до суду з заявою про визнання кредитором ТОВ "Буд-ВВВ" на суму 339 000 000,00 грн.

Свої вимоги Приватне підприємство «ПРАЙМ-К» обґрунтувало наступним.

17.05.2017 між ПП «ПРАЙМ-К» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги №1-05/17.

Згідно вищенаведеного Договору Підприємство набуло права вимоги за Договором позики від 01.02.2014р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та Договором поруки від 01.02.2014р., укладеним між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ТОВ «БУД-ВВВ» (за яким ТОВ «БУД-ВВВ» на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «БУД-ВВВ» від 01.02.2014 від 01-02/14, поручилось за виконання зобов`язання за договором позики) у розмірі 98 000 000,00 грн.

Строк виконання зобов`язання за Договором позики - 01 лютого 2018р.

Пославшись на те, що станом на дату звернення із заявою кредитора адресована ОСОБА_2 (позичальнику за договором позики) та ТОВ «БУД-ВВВ» (поручителю) вимога щодо виконання зобов`язання за договором позики та договору поруки залишена без відповіді, ПП «ПРАЙМ-К» просило визнати його кредитором ТОВ «БУД-ВВВ», на суму 98 000 000,00 грн.

Також, 17.05.2017 між ПП «ПРАЙМ-К» та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги №2-05/17.

За вказаним договором ПП «ПРАЙМ-К» набуло права вимоги за Договором позики від 16.10.2014р., укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та Договором поруки від 16.10.2014р., укладеним між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ТОВ «БУД-ВВВ» (за яким ТОВ «БУД-ВВВ» на підставі Протоколу Загальних зборів Учасників ТОВ «БУД-ВВВ» від 16.10.2014 №16-10/14 поручилось за виконання зобов`язання за Договором позики) у розмірі 68 000 000,00 грн.

Строк виконання зобов`язання за Договором позики - 31 грудня 2017р.

Оскільки зобов`язання передбачене договором позики не виконане, вимога ОСОБА_2 (позичальником за договором позики) та ТОВ «БУД-ВВВ» (поручителем) щодо виконання зобов`язання за Договором позики та Договором поруки залишена без задоволення, заборгованість ТОВ «БУД-ВВВ» перед ПП «ПРАЙМ-К», за твердженнями останнього, становила 68 000 000,00 грн.

Крім того, 17.05.2017 між ПП «ПРАЙМ-К» та ОСОБА_5 було укладено Договір про відступлення права вимоги №3- 05/17.

За умовами вказаного договору ПП «ПРАЙМ-К» набуло права вимоги за Договором позики від 15.04.2014р., укладеним між та ОСОБА_1 та Договором поруки від 15.04.2014р., укладеним між ОСОБА_5 та ТОВ «БУД-ВВВ» (за яким ТОВ «БУД-ВВВ» на підставі Протоколу Загальних зборів Учасників ТОВ «БУД-ВВВ» від 15.04.2014 №15-04 поручилось за виконання зобов`язання за Договором позики) у розмірі 48 000 000,00 грн.

Строк виконання зобов`язання за Договором позики - 15 квітня 2018р.

Таким чином, ПП «ПРАЙМ-К» послалося на існування заборгованості у ТОВ «БУД-ВВВ», як поручителем, за вказаним договором у розмірі 48 000 000,00 грн. внаслідок не виконання зобов`язання за договором позики та зобов`язань поручителем ОСОБА_1 .

Крім того, 17.05.2017 між ПП «ПРАЙМ-К» та ОСОБА_4 було укладено Договір про відступлення права вимоги №4-05/17.

Згідно вищенаведеного договору ПП «ПРАЙМ-К» набуло права вимоги за Договором позики від 12.12.2014р., укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та Договором поруки від 12.12.2014р., укладеним між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ТОВ «БУД-ВВВ» (за яким ТОВ «БУД-ВВВ» поручилось за виконання зобов`язання за Договором позики) у розмірі 125 000 000,00 грн.

Строк виконання зобов`язання за Договором позики - 31 грудня 2017 року

Однак, оскільки передбачене Договором позики зобов`язання виконане не було, та вимога ПП «ПРАЙМ-К» ОСОБА_5 (позичальнику за договором позики) та ТОВ «БУД-ВВВ» (поручителю) щодо виконання зобов`язання за Договором позики та Договором поруки залишена без відповіді, ПП «ПРАЙМ-К» просило визнати кредиторські вимоги до ТОВ «БУД-ВВВ» у розмірі 125 000 000,00 грн.

У повідомленні від 09.09.2020 арбітражний керуючий визнав необґрунтованими відповідні вимоги ПП «ПРАЙМ-К» на суму 339 000 000,00 грн., оскільки останні не підтверджені жодними доказами.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як слідує із умов договору позики від 01.02.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , передання грошових коштів у розмірі 98 000 000,00 грн. за ними відбувалося в готівковій формі до підписання відповідних договорів.

Також, відповідно до умов договору позики від 16.10.2014, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , останній також мав отримати грошові кошти в розмірі 68 000 000,00 грн. до підписання відповідного договору.

За умовами укладеного 15.04.2014 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 договором позики останній отримав грошові кошти в розмірі 48 000 000,00 грн.

Також умовами укладеного 12.12.2014 договору позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що останній отримав суму позики в розмірі 125 000 000,00 грн. до моменту підписання цього договору.

Як слідує з суб`єктного складу сторін вищенаведених договорів позики, останні укладені між фізичними особами.

Згідно з пунктом 2 постанови Правління Національного банку України від 06.06.2013 N 210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 02.07.2013 за N 1109/23641 (у редакцій від 06.06.2013), фізичні особи мають право здійснювати розрахунки на суму, яка перевищує 150 000 гривень, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки (у тому числі у депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Разом із цим, жодних доказів на підтвердження передання відповідних грошових коштів - перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, матеріали справи не містять.

Згідно з частинами 1-2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у матеріалах справи належних доказів, що підтверджують перерахування сум грошових коштів за договорами позики, за повернення позичальниками яких поручилося ТОВ «БУД-ВВВ». Відтак, ПП «ПРАЙМ-К» не доведено настання у ТОВ «БУД-ВВВ» обов`язку з виконання зобов`язань з повернення грошових коштів у загальному розмірі 339 000 000,00 грн. за відповідними договорами поруки.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у визнанні ПП «ПРАЙМ-К» кредитором ТОВ «БУД-ВВВ» у сумі 339 000 000,00 грн.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі-Регіон»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Росичі-Регіон» звернулося до суду з заявою про визнання кредитором ТОВ «БУД-ВВВ» на суму 420 000 000,00 грн.

Обґрунтовуючи подану заяву, ТОВ «БУД-ВВВ» зазначає, що 20.03.2014 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено Договір позики від 20.03.2014, за умовами якого ОСОБА_6 отримав у позику 117 000 000,00 грн.

Також, 20.03.2014 між ТОВ «БУД-ВВВ» (на підставі Протоколу загальних зборів учасників ТОВ «БУД-ВВВ» від 20.03.2014 №20- 03/14), як поручителем, та ОСОБА_7 , як кредитором, укладено Договір поруки від 20.03.2014, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов`язків ОСОБА_6 за договором позики, які існують на момент укладення цього Договору та виникнуть в майбутньому, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, інфляційних нарахувань, неустойки, відшкодування збитків.

УВ подальшому, 18.04.2018 між ОСОБА_7 та ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 18.04.2018, за умови якого ОСОБА_7 передає ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН», а останнє набуває право вимоги, належне ОСОБА_7 , і стає кредитором за Договором позики від 01.02.2014, який укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 і Договором поруки від 20.03.2014, укладеним із ТОВ «БУД-ВВВ», як поручителем.

За умовами вказаного Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 18.04.2018 ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» набуває право вимагати від ОСОБА_6 та ТОВ «БУД-ВВВ» належного виконання грошового зобов`язання щодо повернення суми грошових коштів у розмірі 117 000 000,00 грн.

Крім того, 22.12.2015 між ОСОБА_8 , як позикодавцем, та ОСОБА_6 , як позичальником, укладено Договір позики, за яким позикодавець надає в позику грошові кошти позичальнику строком 31.12.2017 у розмірі 160 000 000,00 грн.

Також, 22.15.2015 між ОСОБА_8 , як кредитором, та ТОВ «БУД-ВВВ»(на підставі Протоколу Загальних зборів Учасників ТОВ «БУД- ВВВ» від 22.12.2015 №22-12/15), як поручителем, укладено Договір поруки, за умовами якого ТОВ «БУД-ВВВ» поручилось за виконання обов`язків ОСОБА_6 перед ОСОБА_8 за Договором позики 22.12.2015.

18.04.2018 між ОСОБА_8 та ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), за яким ОСОБА_8 передав ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН», а останнє набуло право вимоги та стало кредитором за Договором позики від 22.12.15.

За вказаним договором про відступлення права вимоги (цесії) від 18.04.2018 ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» набуло право вимагати від ОСОБА_6 та ТОВ «БУД-ВВВ» належного виконання грошового зобов`язання щодо повернення суми грошових коштів у розмірі у 160 000 000,00 грн.

Також, 12.11.2014 між ОСОБА_9 , як позикодавцем, та ОСОБА_6 , як позичальником, укладено Договір позики, за яким позикодавець надає в позику грошові кошти позичальнику строком 31.12.2017 у розмірі 143 000 000,00 грн.

12.11.2014 між ОСОБА_9 , як кредитором, та ТОВ «БУД-ВВВ» (на підставі Протоколу Загальних зборів Учасників ТОВ «БУД- ВВВ» від 12.11.2014 №12-11/14), як поручителем, укладено Договір поруки, за умовами якого ТОВ «БУД-ВВВ» поручилось за виконання обов`язків ОСОБА_6 перед ОСОБА_9 за Договором позики 12.11.2015.

У подальшому, між ОСОБА_9 та ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 18.04.2018, за умови якого ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» набуло право вимоги, належне ОСОБА_9 , і стало кредитором за Договором позики від 12.11.14 з правом вимагати від ОСОБА_6 та ТОВ «БУД-ВВВ» належного виконання грошового зобов`язання щодо повернення суми грошових у розмірі 143 000 000,00 грн.

Посилаючись на те, що ТОВ «БУД-ВВВ» не виконало належним чином своїх зобов`язань за Договорами поруки щодо повернення грошових коштів за договорами позики, ТОВ «РОСИЧІ- РЕГІОН» зазначило про виникнення заборгованості ТОВ «БУД-ВВВ» у загальній сумі 420 000 000,00 грн.

У повідомленні від 09.09.2020 арбітражний керуючий визнав необґрунтованими відповідні вимоги ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» на суму 420 000 000,00 грн., оскільки останні не підтверджені жодними доказами.

Як слідує з суб`єктного складу сторін вищенаведених договорів позики, останні укладені між фізичними особами.

Згідно з пунктом 2 постанови Правління Національного банку України від 06.06.2013 N 210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 02.07.2013 за N 1109/23641 (у редакцій від 06.06.2013), фізичні особи мають право здійснювати розрахунки на суму, яка перевищує 150 000 гривень, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки (у тому числі у депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Разом із цим, жодних доказів на підтвердження передання відповідних грошових коштів - перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, матеріали справи не містять.

Згідно з частинами 1-2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у матеріалах справи належних доказів, що підтверджують перерахування сум грошових коштів за договорами позики, за повернення позичальниками яких поручилося ТОВ «БУД-ВВВ». Відтак, ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» не доведено настання у ТОВ «БУД-ВВВ» обов`язку з виконання зобов`язань з повернення грошових коштів у загальному розмірі 420 000 000,00 грн. за відповідними договорами поруки.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у визнанні ТОВ «РОСИЧІ-РЕГІОН» кредитором ТОВ «БУД-ВВВ» у сумі 420 000 000,00 грн.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИКА УКРАЇНА»

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДИКА УКРАЇНА» звернулося до суду з заявою про визнання його кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" на суму 75 000 000,00 грн.

На обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДИКА УКРАЇНА» зазначило, що 22.05.2014 між ним та ТОВ «БУД-ВВВ» укладено договір відповідального зберігання, за умовами якого ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» передало, а ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло на відповідальне зберігання та користування протягом строку Договору науково-технічну документацію у кількості відповідно до Переліку (надалі - майно).

Відповідно до пункту 1.2 Договору передача майна за переліком на відповідальне зберігання оформлюється Актом здачі-приймання майна, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Підпунктом 2.1.4 Договору передбачено, що зберігач зобов`язаний повернути майно поклажодавцеві у строк до 31.12.2017р. або за першою вимогою останнього.

Згідно пункту 4.3 Договору у випадку неповернення майна поклажодавцеві за першою вимогою, зберігач повинен виплатити поклажодавцеві неустойку у розмірі 0,5 % від вартості майна за кожний день затримки, а в разі втрати майна - повну його вартість, визначену в п.1.1 даного договору. Заборгованість зберігача у разі настання обставин передбачених даним пунктом договору є безспірною.

22.05.2014 ТОВ «БУД-ВВВ» прийняло від ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» майно на підставі Акту №1 здачі-приймання майна на відповідальне зберігання, вартість якого зазначено в розмірі 75 000 000,00 грн.

Договором визначено, що місцем зберігання майна є: нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. А), що розташовані за адресою: м.Київ, Харківське шосе, будинок 144Б.

01.03.2016 ТОВ «БУД-ВВВ» направило ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» лист, яким повідомило про рейдерське захоплення нежитлових приміщень підвального та першого поверху (в літ. А), розташованих за адресою: м.Київ, Харківське шосе, будинок 144Б та як наслідок неможливість ТОВ «БУД- ВВВ» виконувати взяті на себе зобов`язання за Договором.

У квітні 2017 ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» звернулось до ТОВ «БУД-ВВВ» із вимогою №1 щодо повернення переданого на відповідальне зберігання майно згідно Акту №1.

08.06.2017 було встановлено відсутність переданого на зберігання майна та повідомлено ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» про неможливість виконання вимоги №1 та повернення такого майна.

У повідомленні від 17.08.2020 про розгляд грошових вимог ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» арбітражний керуючий зазначив про безпідставність заявлених кредитором вимог.

Згідно зі статтею 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну.

Відповідно до статті 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Частиною 1 статті 950 та частиною 1 статті 951 Цивільного кодексу України передбачено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) речі відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 Господарського кодексу України).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження визначення реальної вартості переданого на зберігання майна - науково-технічної документації. Визначення такої вартості документів у договорі та в акті передання майна на зберігання не підтверджує такої ринкової ціни на момент ухвалення рішення.

Отже, ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» не доведено реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження належності на праві власності такої науково-технічної документації ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА».

Таким чином, ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» не доведено наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності для застосування такої міри відповідальності як відшкодування, а саме: протиправної поведінки боржника; наявності шкоди (збитків, як грошового вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

Згідно приписів статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись приписами наведених норм процесуального та матеріального права, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у визнанні ТОВ «МЕДИКА УКРАЇНА» кредитором ТОВ «БУД-ВВВ» на суму 75 000 000,00 грн.

Щодо заяви Мінелл трейд ЛТД про заміну кредитора - Приватного підприємства «Екобезпека»

Мінелл трейд ЛТД звернулося до суду з заявою про заміну кредитора Приватного підприємства «Екобезпека» на суму 189 514 740,00 грн.

На підтвердження поданої заяви Мінелл трейд ЛТД долучено укладений між ним та Приватним підприємством «Екобезпека» договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) від 20.08.2019 № 2, за умовами якого Приватне підприємство «Екобезпека» передає, а Мінелл трейд ЛТД приймає право вимоги належного виконання ТОВ «БУД-ВВВ» зобов`язань за субліцензійними договорами на знак для товарів і послуг від 14.03.2013 №14/02/13-лд1.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд2.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд3.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд4.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд5.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд6.1., від 03.02.14 № 03/02/14-лд7.1. на загальну суму 40 014 740,00 грн., а також у розмірі 149 500 000,00 грн. за простими векселями серія АА №2637280 від 17.04.2017 на суму 96 500 000,00 грн. та серія АА №2637279 від 19.03.2017 на суму 53 000 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.4 договору відступлення права вимоги від 20.08.2019 № 2 до Мінелл трейд ЛТД переходять права вимоги, що є предметом даного договору, з моменту його укладення.

Приватне підприємство «Екобезпека» у заяві від 20.01.2020 просило замінити його, як кредитора, на Мінелл трейд ЛТД.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суд відзначає, що за наслідками укладення договору заміни кредитора в зобов`язанні до нового кредитора переходять права в тому обсязі, в якому вони були наявні у попереднього кредитора.

Разом із цим, досліджуючи обсяг вимог Приватного підприємства «Екобезпека» до ТОВ «БУД-ВВВ», судом було встановлено та визнано обґрунтованими вимоги до боржника лише в розмірі 40 014 740,00 грн., що складають заборгованість за субліцензійними договорами на знак для товарів і послуг від 14.03.2013 №14/02/13-лд1.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд2.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд3.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд4.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд5.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд6.1., від 03.02.14 № 03/02/14-лд7.1.

Водночас, вимоги про стягнення 149 500 000,00 грн. за простими векселями серія АА №2637280 від 17.04.2017 на суму 96 500 000,00 грн. та серія АА №2637279 від 19.03.2017 на суму 53 000 000,00 грн. Приватним підприємством «Екобезпека» доведені не були, що зумовило суд у визнанні кредитором боржника на вказану суму відмовити.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про заміну Приватного підприємства «Екобезпека» правонаступником Мінелл трейд ЛТД на суму 40 014 740,00 грн.

У задоволенні заяви про заміну кредитора на суму 149 500 000,00 грн. суд вирішив відмовити.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну кредитора - Фізичної особи-підприємця ведмідь Марини Дмитрівни

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» звернулося до суду з заявою про заміну кредитора Фізичної особи-підприємця Ведмідь Марини на суму 5 133 948,00 грн.

На обґрунтування поданої заяви про заміну кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» зазначило, що 08.07.2020 між ним та Фізичною особою-підприємцем Ведмідь Мариною Дмитрівною укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), за умовами якого Фізична особа-підприємець Ведмідь Марина Дмитрівна передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» прийняло право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ «БУД-ВВВ» на загальну суму 5 133 948,00 грн., що виникла на підставі укладених з ТОВ «БУД-ВВВ» договорів про надання послуг з комплексного прибирання приміщень від 21.03.2013 № 21/03/13-1, від 28.03.2014 № 28/03/14-2, від 11.05.2015 № 11/05/15-3 та від 13.05.2016 № 13/05/16-4.

Відповідно до пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги від 08.07.2020 з моменту набрання ним чинності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» переходить право вимоги з усіма без виключення правами, якими володіла Фізична особа-підприємець Ведмідь Марина Дмитрівна, у тому числі в межах справи про банкрутство № 910/7819/18, які ґрунтуються на підставі прав вимоги, зазначених у пункті 1.1 договору.

Даний договір, згідно з пунктом 5.3, набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суд відзначає, що за наслідками укладення договору заміни кредитора в зобов`язанні до нового кредитора переходять права в тому обсязі, в якому вони були наявні у попереднього кредитора.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, з огляду на укладення між Фізичною особою-підприємцем Ведмідь Мариною Дмитрівною договору від 08.07.2020 про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс», останнє набуло прав вимоги до ТОВ «БУД-ВВВ» на суму 5 133 948,00 грн.

Оскільки відповідні вимоги Фізичної особи-підприємця Ведмідь Марини Дмитрівни до ТОВ «БУД-ВВВ» у сумі 5 133 948,00 грн. були визнані судом обґрунтованими, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну Фізичної особи-підприємця Ведмідь Марини Дмитрівни на суму 5 133 948,00 грн. підлягає задоволенню.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» звернулося до суду з заявою про заміну кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» на суму 19 676 351,78 грн.

Свої вимоги обґрунтувало тим, що 09.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), за умовами якого останнє набуло право вимоги до ТОВ «БУД-ВВВ» на суму 19 676 351,78 грн., що належало Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» на підставі договору про надання юридичних послуг від 05.05.2014 № 1, з урахуванням додаткових угод від 20.04.2015 № 1 та від 20.12.2016 № 2.

Відповідно до пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги від 09.07.2020 з моменту набрання ним чинності до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» переходить право вимоги з усіма без виключення правами, якими володіло Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф», у тому числі в межах справи про банкрутство № 910/7819/18, які ґрунтуються на підставі прав вимоги, зазначених у пункті 1.1 договору.

Даний договір, згідно з пунктом 5.3, набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суд відзначає, що за наслідками укладення договору заміни кредитора в зобов`язанні до нового кредитора переходять права в тому обсязі, в якому вони були наявні у попереднього кредитора.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, з огляду на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» договору від 09.07.2020 про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс», останнє набуло прав вимоги до ТОВ «БУД-ВВВ» на суму 19 676 351,78 грн.

Оскільки відповідні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» до ТОВ «БУД-ВВВ» у сумі 19 676 351,78 грн. були визнані судом обґрунтованими, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» правонаступником на суму 19 676 351,78 грн. підлягає задоволенню.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про заміну кредитора - Мінелл трейд ЛТД

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» звернулося до суду з заявою про заміну кредитора - Мінелл трейд ЛТД на суму 40 014740,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» зазначає, що 04.03.2020 між ним та Мінелл трейд ЛТД було укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні).

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору Мінелл трейд ЛТД відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» прийняло право вимоги належного виконання зобов`язань ТОВ «БУД-ВВВ» за субліцензійними договорами на знак для товарів і послуг від 14.03.2013 №14/02/13-лд1.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд2.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд3.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд4.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд5.1., від 14.02.13 № 14/02/13-лд6.1., від 03.02.14 № 03/02/14-лд7.1. на загальну суму 40 014740,00 грн.

Згідно з пунктом 1.4 договору про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) від 04.03.2020, право вимоги належить Мінелл трейд ЛТД на підставі договору про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) від 20.08.2019 № 2, укладеного з Приватним підприємством «Екобезпека».

Пунктом 2.4 договору про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) від 04.03.2020 встановлено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» переходять права вимоги, що є предметом даного договору, з моменту укладення цього договору.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Як визначено пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суд відзначає, що за наслідками укладення договору заміни кредитора в зобов`язанні до нового кредитора переходять права в тому обсязі, в якому вони були наявні у попереднього кредитора.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, з огляду на укладення між Мінелл трейд ЛТД договору від 04.03.2020 про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс», останнє набуло прав вимоги до ТОВ «БУД-ВВВ» на суму 40 014 740,00 грн.

Оскільки відповідні вимоги Мінелл трейд ЛТД до ТОВ «БУД-ВВВ» у сумі 40 014740,00 грн. були визнані судом обґрунтованими шляхом заміни Приватного підприємства «Екобезпека», як кредитора ТОВ «БУД-ВВВ», на Мінелл трейд ЛТД, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» про подальшу заміну Мінелл трейд ЛТД правонаступником на суму 40 014 740,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Доказів наявності у боржника майна, що перебуває у заставі (іпотеці), суду не подано.

Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян до суду не надходили.

Станом на 23.09.2020 заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника не надійшло.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/7819/18 по відношенню до боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" з грошовими вимогами на суму 17 620,00грн.-вимоги першої черги;

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» з грошовими вимогами на суму 3 020 029,45грн.-вимоги четвертої черги;

- Фізичну особу-підприємця Ведмідь Марину Дмитрівну з грошовими вимогами на суму 5 137 472,60грн., з яких 3524,00грн.-вимоги першої черги, 5 133 948,60грн.-вимоги четвертої черги;

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична Фірма «Тріумф» з грошовими вимогами на суму 19 679 875,78грн., з яких 3524,00грн.-вимоги першої черги, 15 960 000,00грн.-вимоги четвертої черги, 3 716 351,78грн.-вимоги шостої черги;

-Приватне підприємство «Екобезпека» з грошовими вимогами на суму 40 018 264,00грн., з яких 3 524,00грн.-вимоги першої черги, 40 014 740,00грн.-вимоги четвертої черги.

2. Замінити Фізичну особу-підприємця Ведмідь Марину Дмитрівну правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» в частині вимог на суму 5 133 948,60грн.

3. Замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Тріумф» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ю-Бейс» в частині вимог на суму 19 676 351,78грн.

4. Замінити Приватне підприємство «Екобезпека» правонаступником Мінелл трейд ЛТД в частині вимог на суму 40 014 740,00грн.

5. Замінити Мінелл трейд ЛТД правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова к компанія «Ю-Бейс» в частині вимог на суму 40 014 740,00грн.

6. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3.Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ» проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-ВВВ», наявну дебіторську заборгованість.

4. Зобов`язати розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідсті до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

5. Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів: 12.10.2020.

6. Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Визначити дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/7819/19 на 09.11.20 о 12:20 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 5 (корпус Б).

8. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

9. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Канела інвестмент ЛТД» у визнанні кредитором боржника на суму 171 957 600,00грн.

10. Відмовити Приватному підприємству «Прайм-К» у визнанні кредитором боржника на суму 339 000 000,00грн.

11. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Росичі -Регіон» у визнанні кредитором на суму 420 000 000,00грн.

12. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Медика Україна» у визнанні кредитором на суму 75 000 000,00грн.

13. Відмовити Приватному підприємству «Екобезпека» у визнанні кредитором боржника на суму 149 500 000,00грн.

14. Відмовити Мінелл трейд ЛТД задоволенні заяви про заміну кредитора в частині вимог на суму 149 500 000,00грн.

15. Ухвалу направити учасникам провадження у справі та розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство

Повний текст ухвали складено:02.10.2020

Суддя Д.В. Мандичев