ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2020 р. Справа № 924/38/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В., за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Сервіс Груп-2017» Хмельницька обл. Новоушицький р-н. смт Нова Ушиця,

про стягнення 2 045 259,29 грн. основного боргу, 235 986,33 грн. штрафу, 134 353, 58 грн. пені, 91 475,36 грн. відсотків річних, 2359,86 грн. інфляційних

представники сторін: не з`явились

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

17.01.2020 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Сервіс Груп-2017» Хмельницька обл. Новоушицький р-н. смт Нова Ушиця про стягнення 2 802 284,18 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 21.01.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.02.2020 р.

Ухвалою суду від 24.02.2020р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 23.03.2020 р.

Ухвалою суду від 23.03.2020р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2020р.

Ухвалою суду від 27.04.2020р. відкладено судовий розгляд справи по суті на 21.05.2020 р.

Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання від 19.05.2020р. про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженням карантину та відповідно неможливістю взяти участь у розгляді справи.

Ухвалою суду від 21.05.2020р. відкладено судове засідання по розгляду справи по суті до скасування карантину. Також судом запропоновано сторонам для розгляду справи в період дії карантину подати до суду відповідні заяви (клопотання) про розгляд справи по суті за відсутності представників сторін, якщо на думку заявників, їх нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

30.06.2020р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про призначення справи до судового розгляду у зв`язку із пом`якшенням карантинних заходів та відновленням транспортного сполучення.

Ухвалою суду від 07.07.2020р. справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 16.07.2020р. судове засідання по суті відкладено на 18 серпня 2020 р. Згідно довідки від 18.08.2020р. судове засідання по справі №924/38/20 призначене на 18.08.2020р. не відбулось, оскільки суддя Заярнюк І.В. з 17.08.2020р. по 07.09.2020р. перебував на лікарняному у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

Ухвалою суду від 10.09.2020р. справу призначено до судового розгляду по суті на 24 вересня 2020 р.

Окрім цього, ухвалою суду від 12.08.2020р. у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" від 11.08.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за Договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56 грн., відмовлено.

Ухвалою суду від 16.09.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Інтернешнл про участь у судовому засіданні по справі №924/38/20, призначеному на 24.09.2020 р. в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 24.09.2020р. закрито провадження у справі № 924/38/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Інтернешнл до товариства з обмеженою відповідальністю Агро Сервіс Груп-2017 про стягнення основного боргу в сумі 292 849,76грн.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 2 802 284,18 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019, з них: 2 338 109,05 грн. сума основного боргу, 235 986,33 грн. сума штрафу, 134 353 ,58 грн. пеня, 91 475,36 грн. відсотки річних, 2359,86 грн. сума інфляційних .

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ним на виконання умов договору купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019поставлено відповідачеві товар на загальну суму 3 259 783,65 грн. відповідно до специфікації № 1 НК від 08.01.2019 р. на суму 951 720,00 грн. , специфікації № 2 ЗК від 08.01.2019 р. на суму 1 767 012,76 грн., специфікації № 3 ПК від 08.01.2019 р. на суму 541050,89 грн. Проте відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково утворивши заборгованість за поставлений товар в сумі 2 338 109,05 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантинних заходів, надання можливості укладення мирової угоди, та враховуючи часткову сплату боргу.

З даного приводу судом приймається до уваги, що частина 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України надає право суду відкласти розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. В свою чергу, ч. 2 ст. 202 ГПК України визначає, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Як встановлено судом сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду спору. Водночас, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №910/6097/17).

Сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

З огляду на обставини справи, надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду спору та вважає за можливе розглянути справу по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

08.01.2019 між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ (далі - договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідача товар, найменування та асортимент якого вказується у Специфікації додатку до даного договору, яка становить його невід`ємну частину, а відповідач зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору ціна на товар є договірною. Ціни, загальна вартість, найменування товару визначаються в еквіваленті національної валюти України гривні до долара США/Євро або гривні та зазначається у додатку(ах) до договору. В ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування. Ціна товару вказується у Специфікаціях до даного договору - в еквіваленті долара США/Євро до гривні або тільки в гривні за Правилом визначення курсу валют за договором. Дана ціна товару є первинною, яка підлягає коригуванню на умовах договору.

Пунктом 2.3 договору визначено, що графік оплати вказується у додатках до даного договору.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що оплата по даному договору здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позивача на підставі умов даного договору або на підставі рахунку-фактури. Рахунок-фактура дійсний протягом 3-х календарних днів з дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок позивача. В платіжному документі відповідач зобов`язаний зазначити в призначенні платежу номер та дату укладення договору, за яким здійснюється оплата товару, або номер рахунку-фактури (в разі його виставлення позивачем). Відсутність виписаного позивачем рахунку-фактури не звільняє відповідача від оплати за товар. В іншому випадку позивач зараховує суму оплати на власний розсуд для погашення загальної заборгованості відповідача по всім іншим зобов`язанням. Якщо у відповідача існує дебіторська заборгованість, то платіж, незалежно від його призначення, зараховуються в першу чергу на погашення існуючої дебіторської заборгованості.

Відповідно до пункту 3.1 договору, поставка товару може здійснюватися окремими частинами партіями. Партією товару сторони визнають кількість та асортимент товару, зазначеного в окремій накладній. До моменту фактичного отримання товару (партії товару). Відповідач зобов`язаний надати позивачу довіреність на отримання відповідного товару (партії товару) згідно з формою, затвердженою сторонами у додатку до договору.

За умовами пункту 3.3 договору поставка товару здійснюється в терміни, зазначені в договорі, за умови відсутності заборгованості відповідача.

Право власності на товар переходить до відповідача з моменту прийняття товару відповідачем (пункт 3.9 договору).

Згідно з пунктом 6.1 договору, у випадку порушення відповідачем термінів оплати, обумовлених в договорі, відповідач сплачує позивачу неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повної оплати, а також 20 відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до пункту 6.2 договору, в разі порушення відповідачем строків попередньої оплати та/або оплати за товар відповідно до графіку, встановленого договором, позивач має право стягнути з відповідача штраф у розмірі 10 % від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару. Штраф сплачується за кожне порушення строків проведення оплати, встановлених договором.

Сторонами погоджено у пункті 6.4 договору, що сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором і не позбавляє відповідача права на інші заходи захисту своїх інтересів відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 8.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та його скріплення печатками сторін і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019 поставлено відповідачеві товар на загальну суму 3 259 783,65 грн. відповідно до специфікації № 1 НК від 08.01.2019 р. на суму 951 720,00 грн. (видаткова накладна № АІ000004373 від 21.03.2019 р. на суму 629 640,00 грн.; видаткова накладна № АІ000008690 від 10.04.2019 р. на суму 139 200,00 грн.; видаткова накладна № АІ000010581 від 16.04.2019 р. на суму 92 400,00 грн.; видаткова накладна № АІ000010582 від 16.04.2019 р. на суму 90 480,00 грн.). Відповідачем 18.10.2019 р. сплачено 130 000,00 грн. (згідно банківської виписки від 18.10.2019) та 21.10.2019 р. зараховано борг позивача перед відповідачем та відповідача перед позивачем в сумі 769 920,38 грн. (за угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 21.10.2019 р.). Таким чином, непогашена частина основного боргу за Специфікацією № 1 НК від №.'01.2019 р. до Договору, складає 51 799,62 грн.

Також позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від поставлено відповідачу товар відповідно до специфікації № 2 ЗК від 08.01.2019 р. на суму 1 767 012,76 грн. (видаткова накладна № АІ000004371 від 21.03.2019 р. на суму 938 535,10 грн.; видаткова накладна № АІ000004378 від 21.03.2019 р. на суму 187 660,80 грн.; видаткова накладна № АІ000005024 від 25.03.2019 р. на суму 453 333,00 грн.; видаткова накладна № АІ000008689 від 10.04.2019 р. на суму 25 279,02 грн.; видаткова накладна № АІ000010568 від 16.04.2019 р. на суму 162 204,84 грн.).

Також позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від поставлено відповідачу товар відповідно до специфікації № 3 ПК від 08.01.2019 р. на суму 541 050,89 грн. (видаткова накладна № АІ000004372 від 21.03.2019 р. на суму 503 425,14 грн.; видаткова накладна № АІ000013316 від 02.05.2019 р. на суму 37 625,75 грн.). Відповідач повернув позивачу товар на суму 21754,22 грн. (що підтверджується Розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 376 від 17.12.2019 р. до Податкової накладної № 2948 від 21.03.2019 р.) .

Таким чином, відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково, у зв`язку з чим станом на день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем (із врахуванням того, що під час слухання справи відповідачем на користь позивача було сплачено суму боргу у розмірі 292 849,76грн., що підтверджується копіями платіжних доручень від 07.08.2020р. № 341, від 15.06.2020р. №282, від 12.08.2020р. № 140.) за поставлений товар складає 2 045 259,29 грн.

Зважаючи на викладене, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 2 045 259,29грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019, 235 986,33 грн. сума штрафу, 134 353 ,58 грн. пеня, 91 475,36 грн. відсотки річних, 2359,86 грн. сума інфляційних .

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання: кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно вимог статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною першою статті 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.01.2019 між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ (далі - договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідача товар, найменування та асортимент якого вказується у Специфікації додатку до даного договору, яка становить його невід`ємну частину, а відповідач зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору.

Відповідно до вимог частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 1 частини першої статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019поставлено відповідачеві товар на загальну суму 3 259 783,65 грн. відповідно до специфікації № 1 НК від 08.01.2019 р. на суму 951 720,00 грн. (видаткова накладна № АІ000004373 від 21.03.2019 р. на суму 629 640,00 грн.; видаткова накладна № АІ000008690 від 10.04.2019 р. на суму 139 200,00 грн.; видаткова накладна № АІ000010581 від 16.04.2019 р. на суму 92 400,00 грн.; видаткова накладна № АІ000010582 від 16.04.2019 р. на суму 90 480,00 грн.). Відповідачем 18.10.2019 р. сплачено 130 000,00 грн. (згідно банківської виписки від 18.10.2019) та 21.10.2019 р. зараховано борг позивача перед відповідачем та відповідача перед позивачем в сумі 769 920,38 грн. (за угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 21.10.2019 р.). Таким чином, непогашена частина основного боргу за Специфікацією № 1 НК від №.'01.2019 р. до Договору, складає 51 799,62 грн.

Також позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від поставлено відповідачу товар відповідно до специфікації № 2 ЗК від 08.01.2019 р. на суму 1 767 012,76 грн. (видаткова накладна № АІ000004371 від 21.03.2019 р. на суму 938 535,10 грн.; видаткова накладна № АІ000004378 від 21.03.2019 р. на суму 187 660,80 грн.; видаткова накладна № АІ000005024 від 25.03.2019 р. на суму 453 333,00 грн.; видаткова накладна № АІ000008689 від 10.04.2019 р. на суму 25 279,02 грн.; видаткова накладна № АІ000010568 від 16.04.2019 р. на суму 162 204,84 грн.).

Також позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу № 19НХ 04 ХМЛВ від поставлено відповідачу товар відповідно до специфікації № 3 ПК від 08.01.2019 р. на суму 541 050,89 грн. (видаткова накладна № АІ000004372 від 21.03.2019 р. на суму 503 425,14 грн.; видаткова накладна № АІ000013316 від 02.05.2019 р. на суму 37 625,75 грн.). Відповідач повернув позивачу товар на суму 21754,22 грн. (що підтверджується Розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 376 від 17.12.2019 р. до Податкової накладної № 2948 від 21.03.2019 р.) .

Ухвалою суду від 24.09.2020р. закрито провадження у справі № 924/38/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл до товариства з обмеженою відповідальністю Агро Сервіс Груп-2017 про стягнення основного боргу в сумі 292 849,76грн.

Таким чином, відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 2045 259,29 грн.

Враховуючи наведені обставини, зокрема те, що факт передачі у власність відповідача товару на суму 2045 259,29 грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 2 045 259,29 грн. визнаються судом правомірними, обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню на підставі статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України.

За несвоєчасну оплату одержаного товару, позивач вимагає стягнути з відповідача штрафні санкції у вигляді пені в сумі 134 353 ,58 грн. та штрафу в сумі 235 986,33 грн.

Відповідно до частини другої статті 193 та частини першої статі 216 Господарського кодексу України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 6.1 договору, у випадку порушення відповідачем термінів оплати, обумовлених в договорі, відповідач сплачує позивачу неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повної оплати, а також 20 відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до пункту 6.2 договору, в разі порушення відповідачем строків попередньої оплати та/або оплати за товар відповідно до графіку, встановленого договором, позивач має право стягнути з відповідача штраф у розмірі 10 % від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару. Штраф сплачується за кожне порушення строків проведення оплати, встановлених договором.

Сторонами погоджено у пункті 6.4 договору, що сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором і не позбавляє відповідача права на інші заходи захисту своїх інтересів відповідно до чинного законодавства України.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю.

Пеня та інші нарахування у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань визначаються позивачем у твердій сумі на час подання позову і включаються в ціну останнього, з якої сплачується судовий збір у встановленому законом розмірі. Розрахунок відповідної суми може бути викладений у позовній заяві або доданий до неї.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату або несплату одержаного товару у вигляді стягнення пені передбачена пунктом 6.1 та у вигляді штрафу передбачена пунктом 6.2 договору, а тому позивач має право вимагати від відповідача сплатити пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості. Пеня нараховується за весь період прострочення з дати закінчення строку оплати кожного відповідного рахунку до моменту повної оплати відповідачем ціни договору. А також позивач має право вимагати від відповідача сплатити штраф у розмірі 10 % від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару. Штраф сплачується за кожне порушення строків проведення оплати, встановлених договором.

Частина шоста статті 232 Господарського кодексу України встановлює, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Права позивача щодо стягнення з відповідача пені та штрафу передбачені умовами вищевказаного договору (пунктами 6.1, 6.2 договору), тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 134 353,58 грн., нарахованої за період з 01.11.2019р. по 10.01.2020, а також штрафу у розмірі 10 % від несплаченої вартості товару в сумі 235 986,33 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі вимог статей 549-552, 629 Цивільного Кодексу України.

За несвоєчасну оплату переданого товару, позивач вимагає стягнути з відповідача на його користь 20 % річних в сумі 91 475,36 грн. на підставі пункту 6.1 договору.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що пунктом 6.1 договору, укладеного між сторонами, передбачена відповідальність відповідача за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати 20 відсотків річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 20 відсотків річних в сумі 91 475,36 грн. за період з 01.11.2019р. по 10.01.2020р. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі положень статті 625 наведеного вище Кодексу

Позивач, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 2 359,86 грн. інфляції, нарахованої за листопад 2019р. на суму 2 359 863,27 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Суд, здійснивши перевірку поданого розрахунку в системі "Законодавство", дійшов висновку, що розрахунки позивача здійснені вірно, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 359,86 грн. інфляції, нарахованої за листопад 2019р. на суму 2 359 863,27 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги позивача у даній справі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 42 034,26 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 185, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Сервіс Груп-2017» про стягнення 2 045 259,29 грн. основного боргу, 235 986,33 грн. штрафу, 134 353, 58 грн. пені, 91 475,36 грн. відсотків річних, 2359,86 грн. інфляційних задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Сервіс Груп-2017» (32600, Хмельницька обл., Новоушицький р-н., смт. Нова Ушиця, вул. Українська, буд. 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» (вул. Смольна, буд. 9Б, м. Київ, 03022, ідентифікаційний код 38948033) заборгованість в сумі 2 045 259,29 грн. (два мільйона сорок п`ять тисяч сто двісті п`ятдесят дев`ять гривень 29 коп.) основного боргу, 235 986,33 грн. (двісті тридцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 33 коп.) штрафу, 134 353 ,58 грн. (сто тридцять чотири тисячі триста п`ятдесят три гривні 58 коп.) пені, 91 475,36 грн. (дев`яносто одна тисяча чотириста сімдесят п`ять гривень 36 коп.) відсотків річних, 2359,86 грн. (дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять гривень 86 коп.) інфляційних та витрати по сплаті судового збору в сумі 42 034,26 грн. (сорок дві тисячі тридцять чотири гривні 26 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 01.10.2020р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. у 3 прим.:

1- до справи,

2 - Позивач :ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», 03022. м. Київ. вул. Смольна. 9 Б

3- Відповідач: ТОВ «Агро Сервіс Груп-2017» 32600. Хмельницька обл.. Новоушицький р-н. смт. Нова Ушиця. вул. Українська, буд. 18.

Всім реком. з повідом. про вручення.