ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Справа№ 910/15226/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 30.09.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДПС

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 10.02.2020

у справі №910/15226/19 (суддя Босий В.П.)

за позовом Офісу великих платників податків ДПС

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Траст" Кухарєва Володимира Валентиновича

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків ДПС (далі - позивач, скаржник) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Траст" Кухарєва Володимира Валентиновича (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було акцептовано грошові вимоги позивача у розмірі 413 955,05 грн. в процедурі ліквідації ПАТ "Банк Траст", у зв`язку з чим позивачем заявлено про зобов`язання відповідача прийняти такі кредиторські вимоги та внести їх до акцептованого реєстру кредиторів ПАТ "Банк Траст".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 позов Офісу великих платників податків ДПС до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Траст" Кухарєва Володимира Валентиновича про зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Офіс великих платників податків ДПС звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/15226/19, а справу № 910/15226/19 направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Зазначаючи при цьому, що перш ніж залишити позов без розгляду місцевий господарський суд зобов`язаний був з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів: Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 - залишено без руху, надано скаржнику право протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки, а саме: подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в розмірі 2102 грн., а також докази направлення апеляційної скарги на адресу відповідача.

25.05.2020 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додане платіжне доручення №383 від 13.05.2020 про сплату судового збору в сумі 2102,00 грн., а також докази на підтвердження направлення апеляційної скарги відповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 задоволено клопотання Офісу великих платників податків ДПС про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19, відновлено Офісу великих платників податків ДПС області строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/15226/19. Призначено справу до розгляду на 01.07.2020.

24.06.2020 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі представника ПАТ БАНК "ТРАНС".

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15226/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2020 для розгляду справи № 910/15226/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Кравчук Г.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Кравчука Г.А., Шаптали Є.Ю. та призначено розгляд справи в судовому засіданні, яке відбудеться 05.08.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15226/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Куксов В.В., судді: Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2020 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю. Призначено справу до розгляду на 09.09.2020.

09.09.2020 апеляційний розгляд справи №910/15226/19 не відбувся у зв`язку з відсутню електропостачання, про що складено відповідний акт щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність функціонування автоматизованої системи від 09.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 призначено розгляд справи №910/15226/19 на 30.09.2020.

В судовому засіданні 30.09.2020 представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/15226/19, а справу № 910/15226/19 направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Відповідач в судове засідання 30.09.2020 не з`явився.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності відповідача та його повноваженого представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 30.09.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Офіс великих платників податків ДПС звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Траст" Кухарєва Володимира Валентиновича (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 02.12.2019.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 та 22.01.2020 підготовче засідання відкладалося на 22.01.2020 та 10.02.2020 у зв`язку з неявкою представників сторін.

Уповноважений представник позивача в підготовче засідання 10.02.2020 вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Залишаючи позовну заяву Офісу великих платників податків ДПС без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 явку представників сторін в підготовче засідання 10.02.2020 визнано обов`язковою, натомість, в судове засідання 10.02.2020 уповноважений представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Зі змісту статті 226 Господарського процесуального кодексу України випливає, що суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, ч. 1 ст. 8 зазначеного вище Закону передбачено, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд зазначає, що перш ніж залишити позов без розгляду необхідно з`ясувати причини невиконання вимог суду позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій, при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Як вірно зазначено судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, ухвалою від 22.01.2020 явку представників сторін в підготовче засідання 10.02.2020 визнано обов`язковою.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 10.02.2020, в судове засідання 10.02.2020 уповноважений представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Твердження скаржника щодо того, що перш ніж залишити позов без розгляду місцевий господарський суд зобов`язаний був з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність колегією суддів оцінюються критично, оскільки на переконання судової колегії, положення статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене однак не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся з заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 15.01.2019 у справі №910/11673/18.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, останній не подав до суду першої інстанції ні заяву про розгляд справи за його відсутності, ні повідомив про неявку та про поважність причини такої неявки, з огляду на що у суду відсутня передбачена процесуальним законом можливість розгляду позовних вимог (частина четверта статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене в сукупності, а також неявку представника позивача на виклик суду у судове засідання, будучи при цьому належно повідомленим про день і час судових засідань, а також враховуючи те, що від позивача не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, судова колегія дійшла до переконання, що нез`явлення представника позивача перешкоджає вирішенню спору, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення позову без розгляду на підставі ч. 4. ст. 226 ГПК України

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15226/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/15226/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.10.2020.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала