ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2119/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача не з`явився,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 про стягнення 53258,16 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 про стягнення 53258,16 грн., у т.ч.: пені за прострочку оплати за поставлений природний газ 35110,81 грн., 3% річних за прострочку оплати за поставлений природний газ 6968,32 грн., інфляційних втрат 2024,06 грн. та збитків в сумі 9154,97 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу № 7082/18-ТЕ-23 від 16.10.2018 р. щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений природний газ, а також щодо спожиття природного газу в більшому обсязі, ніж передбачено договором.

Зокрема, позивач вказує, що згідно укладеного між сторонами договору № 7082/18-ТЕ-23 постачання природного газу (в редакції додаткової угоди від 20.03.2019 р. № 4/5) позивач передає відповідачу в період з 01.10.2018 р. по 31.03.2019 р. замовлений відповідачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 237.554 куб.м, в тому числі по місяцях, перелік яких із зазначенням обсягу (об`єму) наведено в п. 2.1 договору.

За ствердженнями позивача, останній на виконання умов договору передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1795834,37 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Так, позивач вказує, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив умови п. 5.1 договору.

Наразі позивач посилається на п. 8.2 договору, згідно якого у разі невиконання відповідачем п. 6.1 договору відповідач сплачує позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відтак, за неналежне виконання відповідачем умов договору позивачем здійснено нарахування пені, розмір якої з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу складає за розрахунком позивача 35110,81 грн.

Крім того, оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо оплати отриманого природного газу, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані відповідачу 3% річних від простроченої суми в розмірі 6968,32 грн. та інфляційні втрати в сумі 2024,06 грн., що заявлені до стягнення.

Поряд з цим, як вказує позивач, додатковою угодою № 5 від 20.03.2019 р. сторони погодили, що з 01.03.2019 р. у правовідносинах між позивачем та відповідачем за договором застосовуються пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз. п ятий підп.5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абз. третій підп. 2) п. 6.4 договору, та не застосовуються пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз. 1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп. 5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 договору.

При цьому позивач додає, що згідно п. 13 договору, що застосовується з 01.03.2019 р., якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше, ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 договору), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в порядку, визначеному п. 5.7 договору. При цьому розмір збитків визначається таким чином:

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Уф - Уп) х Цх К, де: Уф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений позивачем відповідачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Також в п. 5.7 договору передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином:

- позивач на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо відповідач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1 або 3.13.2 п. 3.13 договору;

- позивач після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- відповідач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп. 8) п. 6.2 договору відповідач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 договору.

Відповідно до підп. 4) п. 6.3 договору позивач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків , що виникли через порушення відповідачем умов п. 2.1 договору у разі, якщо відхилення фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

За ствердженнями позивача, вказані пункти договору, що почали діяти з 01.03.2019 р., узгоджуються з положеннями п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 р. № 2496 (із змінами).

Відповідно до п. 2.1 договору (у редакції додаткової угоди № 4/5 від 20.03.2019 р.) постачальник передає споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 37,000 тис.куб.м.

За ствердженнями позивача, в акті приймання-передачі від 31.03.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 39,447 тис.куб.м. Таким чином, як стверджує позивач, відповідач в березні 2019 фактично спожив природний газ в обсязі більшому на 2,447 тис.куб.м, ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 договору.

При цьому позивач додає, що 16.05.2019 р. позивачем на адресу відповідача відправлено акт-претензію за вих.№ 26-1264-19, якою позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 розділу VI Правил в розмірі 9154,97 грн. за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу (37,000 куб.м.) та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 р. природного газу за договором (39,447 куб.м.), згідно детального розрахунку. Проте, як наголошує позивач, станом на момент звернення із цим позовом до суду збитки позивача в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані.

Таким чином, позивач вказує, що розмір збитків, завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем п. 2.1 договору, розрахований на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 розділу VI Правил, складає 9154,97 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.07.2020 р. позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2119/20 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.08.2020 р.

10.08.2020 р. від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням на території країни карантину.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.08.2020 р. у справі № 916/2119/20 розгляд справи відкладено на 04.09.2020 р. з огляду на неявку сторін.

28.08.2020 р. від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.09.2020 р. у справі № 916/2119/20 розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2020 р.

01.10.2020 р. від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому позивач вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані поштові повідомлення про вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі від 24.07.2020 р. (а.с. 72), ухвали суду про відкладення розгляду справи від 10.08.2020 р. (а.с. 80), ухвали суду про відкладення розгляду справи від 04.09.2020 р. (а.с. 90).

Разом з тим, з урахуванням положень ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Також з огляду на відсутність відзиву на позов відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

16.10.2018 р. між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 (споживач) укладено договір № 7082/18-ТЕ-23 постачання природного газу, згідно п. 1.1 якого позивач як постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а відповідач як споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. п. 1.2., 1.3. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в пункті 2.1 цього договору, споживач визначає самостійно.

Згідно п. 1.4 договору за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на митну територію України.

В п. 2.1 договору визначено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 р. по 17 жовтня 2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 1 тис. куб. метрів (одна тисяча куб. метрів).

Згідно п. 2.2 договору обсяги природного газу, які планується поставити згідно з цим договором (далі - планований обсяг) повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2 цього договору. Споживач самостійно визначає планові обсяги, зазначені у пункті 2.1 цього договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення.

Допускається відхилення фактично переданих обсягів газу від планових обсягів, зазначених в п. 2.1 нього договору. Узгодження обсягів газу, що передаються по даному договору у відповідному періоді, підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі газу відповідно до розділу 3 даного договору. При цьому, споживач не позбавляється права на корегування за власною ініціативою планових обсягів газу, зазначених в пункті 2.1 цього договору, шляхом підписання додаткової угоди (п. 2.3 договору).

За умовами п. 12.1 договору договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 р. до 17 жовтня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно додаткових угод № 1 від 23.10.2018 р., № 2 від 31.10.2018 р., № 3 від 05.11.2018 р. до договору постачання природного газу № 7082/18-ТЕ-23 від 16.10.2018 р. сторонами вносились зміни до останнього, у т.ч. було викладено у новій редакції п. 2.1 розділу 2 договору Кількість та фізико-хімічні показники природного газу, п.п. 3.8, 3.9 розділу 3 договору Порядок та умови передачі природного газу, п. 12.1 розділу 12 договору Строк дії договору, згідно якого продовжувався термін дії договору. Наразі згідно додаткової годи № 3 до договору було викладено у новій редакції з 01 листопада 2018 року пункти 5.2 та 5.3 розділу 5 Ціна природного газу; також викладено у новій редакції підпункти 1) та 3) пункту 6.3 розділу 6 Порядок та умови проведення розрахунків.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2018 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 (споживач) була укладена додаткова угоду № 4 до договору постачання природного газу № 7082/18-ТЕ-23 від 16.10.2018 р., згідно п. 1 якої розділи 1-12 договору викладено у новій редакції.

Так, відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно п.п. 1.2 та 1.3 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України.

В п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) визначено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 391 тис. куб.м, у тому числі по місяцях (тис. куб.м): у листопаді 2018 року 60; у грудні 2018 року 65, всього у ІVкв. 2018 року 125,0; у січні 2019 року 85; у лютому 2019 року 83; у березні 2019 року 75, всього за І кв. 2019 року 243,0; у квітня 2019 року 23,0.

Згідно п. 2.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п. 2.1 цього договору, повністю покривають потреби споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, зазначених пунктом 1.2 цього договору. Споживач самостійно визначає планові обсяги, зазначені у пункті 2.1 цього договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення.

За умовами п. 2.4 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Відповідно до п. 2.5 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі ± 5 відсотків (плюс/мінус п`ять відсотків) від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

В п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) визначено, що постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі:

- природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи;

- імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

В п. 3.8 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) встановлено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач в акті приймання-передачі природного газу зазначає той обсяг, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених в пункті 1.2 цього договору (п. 3.8.1).

Споживач в акті приймання-передачі природного газу зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений до Реєстру постачальника, що підтверджується споживачем в акті приймання-передачі газу (п. 3.8.2).

Відповідно до п. 3.9 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом:

- завірену копію акту про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий період, складеного між споживачем та оператором ГРМ (ГТС) (п. 3.9.1);

- інформацію за підписом уповноваженої особи споживача стосовно:

1) фактично використаних у відповідному розрахунковому періоді обсягів природного газу (відповідно до пункту 3.8.1. цього договору), з розбивкою цих обсягів природного газу за використання газу (у тому числі згідно з цим договором). Цю розбивку споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку постачальника і приймається постачальником як підтвердження фактично використаних споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді;

2) обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли він був включений до реєстру споживачів постачальника (відповідно до пункт 3.8.2 цього договору), з розбивкою цих обсягів природного газу, за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим договором). Цю розбивку споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформаціє. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку постачальника і приймається постачальником як підтвердження фактично використаних споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді (п. 3.9.2);

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором і з урахуванням пункту 3.8 цього договору, його фактична ціна та вартість (п. 3.9.3).

В п. 3.10 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) визначено, що постачальник не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

В п. 3.11 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) встановлено, що споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

За положеннями п. 3.12 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) у разі неподання або несвоєчасного подання споживачем постачальнику акта приймання-передачі природного газу такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою споживача від постачання природного газу за цим договором за відповідній розрахунковий період, при цьому: 1) споживач визнає, що порушення ним пункту 3.9 цього договору сторони вважають односторонньою відмовою споживача від постачання природного газу за цим договором у відповідному розрахунковому періоді; 2) споживач не має права заперечувати проти непостачання постачальником природного газу на його користь за цим договором за відповідний розрахунковий період у разі порушення ним пункту 3.9 цього договору та не має права застосовувати до постачальника штрафні санкції за недопоставку газу.

Згідно положень п. 3.13 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.), якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період (п. 3.13.1);

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф- Vп)хЦхК, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп- замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в пункті 2.1 цього договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Відповідно до п. 4.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється положенням. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.

У відповідності до п. 4.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) ціна за 1000 куб.м газу становить 6235,51 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість 7482,61 грн.

В п. 4.3 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) передбачено, що загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу.

Згідно п. 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 10.3 цього договору підписання будь-яких договорів (або інших документів) про організацію взаєморозрахунків з різниці в тарифах відповідно до механізму, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України (до 01.01.2019 р. - відповідно до постанови КМУ від 14.02.2018 р. № 110), а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором

За умовами п. 5.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) сторони погодили, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим. Зміна споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок постачальника.

В п. 5.3 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) передбачено, що оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

2) в будь-якому випадку споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору;

3) з поточного рахунка споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання. Кошти, які надійшли від споживача на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в установі уповноважених банків, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

В п. 5.4 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) сторони погодили, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3) у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ, компенсація вартості послуг на відключення та відшкодування збитків.

За умовами п. 5.5 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) звірка розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу споживачем та актів його приймання-передачі.

В п. 5.7 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) визначено, що відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 цього договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 цього договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 цього договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті- претензії.

У разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

В підпункті 6 пункту 6.2. договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) передбачено, що споживач зобов`язаний прийняти газ в кількості, зазначеній в п. 2.1 договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Згідно п. 7.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством і цим договором.

У відповідності до п. 7.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальника пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної обліковій ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 р. № 256.

В п. 7.8 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) сторони визначили, що збитки, завдані одній із сторін внаслідок невиконання (неналежного виконання) іншою стороною своїх зобов`язань, відшкодовуються винною у невиконанні (неналежному виконанні) стороною в порядку та розмірі, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Згідно п.п. 9.1, 9.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) передбачено, що у випадку виникнення спорів (розбіжностей) сторони зобов`язуються розв`язувати їх шляхом проведення переговорів та консультацій. Будь-яка із сторін має право ініціювати їх проведення. У разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

В п. 9.3 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) визначено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років.

За умовами розділу 11 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Пунктом 11.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3 9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абзац пятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абзац третій підп. 2 п. 6.4 цього договору застосовуються з дня зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену в пункті 12 цього договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

20 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 (споживач) була укладена додаткова угоду № 4/5 до договору постачання природного газу № 7082/18-ТЕ-23 від 16.10.2018 р., згідно п. 1 якої викладено у новій редакції п. 2.1 розділу 2 договору Кількість та фізико-хімічні показники природного газу: Постачальник передає споживачу з 01.10.2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 237,554 тис. куб.м, у тому числі по місяцях (тис. куб.м): у листопаді 2018 року 40,635; у грудні 2018 року 55,184, всього у ІVкв. 2018 року 95,819; у січні 2019 року 57,286; у лютому 2019 року 47,449; у березні 2019 року 37,00, всього за І кв. 2019 року 141,735.

Також 20 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 (споживач) була укладена додаткова угода № 5 до договору постачання природного газу № 7082/18-ТЕ-23 від 16.10.2018 р., згідно п. 1 якої пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п.6.3, абзац третій підп.2) п. 6.4 цього договору застосовуються сторонами з 01 березня 2019 року, а згідно п. 2 додаткової угоди пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз. 1) підп. 3.9.2 п. 3.9, абзац четвертий підп. 5) п. 6.2, абзац другий підп. 2) п. 6.4 цього договору втрачають чинність з 01 березня 2019 року.

26 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 (споживач) була укладена додаткова угода № 6 до договору постачання природного газу № 7082/18-ТЕ-23 від 16.10.2018 р., згідно п. 1 якої по тексту договору слова Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, Національна акціонерна компанія Нафтогаз України замінено словами Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України у відповідному відмінку.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, вищевказаний договір постачання природного газу з додатковими угодами є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Як з`ясовано судом, на виконання умов договору № 7082/18-ТЕ-23 НАК Нафтогаз Україна з листопада 2018 року по березень 2019 року включно було поставлено, а ОСББ Дідріхсона, 27 прийнято природного газу на загальну суму 1795834,36 грн. згідно актів приймання передачі природного газу від 30.11.2018 р. на суму 304055,94 грн., від 31.12.2018 р. на суму 412920,46 грн., від 31.01.2019 р. на суму 428648,92 грн., від 28.02.2019 р. на суму 355042,45 грн., від 31.03.2019 р. на суму 295166,59 грн. (а.с. 42-46).

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, прийняття відповідачем природного газу від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлений природний газ відповідно до чинного законодавства та умов договору до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 5.1 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Так, за умовами п. 5.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За ствердженнями позивача, останній сумлінно виконував свої обов`язки за договором, тоді як відповідачем протягом періоду поставки несвоєчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ, що не спростовано останнім в ході розгляду справи. У зв`язку з невиконанням належним чином відповідачем грошового зобов`язання з оплати природного газу, поставленого в листопаді 2018 року - березні 2019 року, позивачем відповідно до п. 7.2 договору було нараховано пеню в загальному розмірі 35110,81 грн., а також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми в загальному розмірі 6968,32 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2024,06 грн., які заявлені до стягнення.

Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочення оплати за поставлений природний газ в розмірі 35110,81 грн. суд зазначає наступне.

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати поставленого природного газу не виконав у встановлений договором строк, то відповідно відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.

При цьому невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем вартості природного газу) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 7.2 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальника пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної обліковій ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 р. № 256.

Так, з огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо здійснення оплати за поставлений природний газ позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 15,3% річних по зобов`язанням листопада 2018 р., грудня 2018 р., січня 2019 р., лютого 2019 р., березня 2019 р. в загальному розмірі 35110,81 грн. за відповідний період на протязі з 26.12.2018 р. по 25.10.2019 р., розрахунки якої додано до позову (а.с. 13-15).

Зважаючи на викладені положення законодавства та приймаючи до уваги умови п. 7.2 спірного договору, господарський суд зазначає, що пеня не може розраховуватися в розмірі відсотків річних, оскільки пеня це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

До того ж відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості поставленого природного газу за спірний період, суд вважає, що позивач мав право здійснити нарахування пені саме, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, як це передбачено також договором, а не у розмірі річних, що суперечить алгоритму і порядку нарахування пені. В свою чергу оскільки нарахування позивачем пені здійснено у річних, судом самостійно здійснено розраховано розмір пені за вказаний позивачем період з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу за відповідним актом приймання-передачі природного газу за кожний день прострочення. Зокрема:

- на суму боргу 200000,00 грн. по акту за листопад 2018 р. від 30.11.2018 року сума пені складає 197,26 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
200000.0026.12.2018 - 26.12.2018118.0000 %0.099 %*197.26
- на суму боргу 150000,00 грн. по акту за листопад 2018 р. від 30.11.2018 року сума пені складає 147,95 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
150000.0027.12.2018 - 27.12.2018118.0000 %0.099 %*147.95
- на суму боргу 120000,00 грн. по акту за листопад 2018 р. від 30.11.2018 року сума пені складає 710,14 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
120000.0028.12.2018 - 02.01.2019618.0000 %0.099 %*710.14
- на суму боргу 107676,14 грн. по акту за листопад 2018 р. від 30.11.2018 року сума пені складає 531,01 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
107676.1403.01.2019 - 07.01.2019518.0000 %0.099 %*531.01
- на суму боргу 60676,14 грн. по акту за листопад 2018 р. від 30.11.2018 року сума пені складає 59,84 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
60676.1408.01.2019 - 08.01.2019118.0000 %0.099 %*59.84
- на суму боргу 30676,14 грн. по акту за листопад 2018 р. від 30.11.2018 року сума пені складає 30,26 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
30676.1409.01.2019 - 09.01.2019118.0000 %0.099 %*30.26
- на суму боргу 30676,14 грн. по акту за листопад 2018 р. від 30.11.2018 року сума пені складає 4,00 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
676.1410.01.2019 - 15.01.2019618.0000 %0.099 %*4.00
- на суму боргу 220676,14 грн. по акту за грудень 2018 р. від 31.12.2018 року сума пені складає 2394,18 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
220676.1426.01.2019 - 05.02.20191118.0000 %0.099 %*2394.18
- на суму боргу 155676,14 грн. по акту за грудень 2018 р. від 31.12.2018 року сума пені складає 1228,35 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
155676.1406.02.2019 - 13.02.2019818.0000 %0.099 %*1228.35
- на суму боргу 75676,14 грн. по акту за грудень 2018 р. від 31.12.2018 року сума пені складає 522,48 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
75676.1414.02.2019 - 20.02.2019718.0000 %0.099 %*522.48
- на суму боргу 384325,05 грн. по акту за січень 2019 р. від 31.01.2019 року сума пені складає 758,12 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
384325.0526.02.2019 - 27.02.2019218.0000 %0.099 %*758.12
- на суму боргу 344325,05 грн. по акту за січень 2019 р. від 31.01.2019 року сума пені складає 4075,30 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
344325.0528.02.2019 - 11.03.20191218.0000 %0.099 %*4075.30
- на суму боргу 244325,05 грн. по акту за січень 2019 р. від 31.01.2019 року сума пені складає 1445,87 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
244325.0512.03.2019 - 17.03.2019618.0000 %0.099 %*1445.87
- на суму боргу 209325,05 грн. по акту за січень 2019 р. від 31.01.2019 року сума пені складає 412,92 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
209325.0518.03.2019 - 19.03.2019218.0000 %0.099 %*412.92
- на суму боргу 134325,05 грн. по акту за січень 2019 р. від 31.01.2019 року сума пені складає 264,97 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
134325.0520.03.2019 - 21.03.2019218.0000 %0.099 %*264.97
- на суму боргу 95325,05 грн. по акту за січень 2019 р. від 31.01.2019 року сума пені складає 658,13 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
95325.0522.03.2019 - 28.03.2019718.0000 %0.099 %*658.13
- на суму боргу 355042,46 грн. по акту за лютий 2019 р. від 28.02.2019 року сума пені складає 1050,54 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
355042.4626.03.2019 - 28.03.2019318.0000 %0.099 %*1050.54
- на суму боргу 340367,51 грн. по акту за лютий 2019 р. від 28.02.2019 року сума пені складає 3692,75 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
340367.5129.03.2019 - 08.04.20191118.0000 %0.099 %*3692.75
- на суму боргу 290367,51 грн. по акту за лютий 2019 р. від 28.02.2019 року сума пені складає 2863,90 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
290367.5109.04.2019 - 18.04.20191018.0000 %0.099 %*2863.90
- на суму боргу 230367,51 грн. по акту за лютий 2019 р. від 28.02.2019 року сума пені складає 9321,99 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
230367.5119.04.2019 - 25.04.2019718.0000 %0.099 %*1590.48
230367.5126.04.2019 - 30.05.20193517.5000 %0.096 %*7731.51
- на суму боргу 61703,20 грн. по акту за лютий 2019 р. від 28.02.2019 року сума пені складає 4393,60 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
61703.2031.05.2019 - 18.07.20194917.5000 %0.096 %*2899.20
61703.2019.07.2019 - 13.08.20192617.0000 %0.093 %*1494.40
- на суму боргу 4823,41 грн. по акту за лютий 2019 р. від 28.02.2019 року сума пені складає 146,95 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4823.4114.08.2019 - 05.09.20192317.0000 %0.093 %*103.34
4823.4106.09.2019 - 15.09.20191016.5000 %0.090 %*43.61
- на суму боргу 295166,60 грн. по акту за березень 2019 р. від 31.03.2019 року сума пені складає 39916,23 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
295166.6026.04.2019 - 18.07.20198417.5000 %0.096 %*23775.06
295166.6019.07.2019 - 05.09.20194917.0000 %0.093 %*13472.54
295166.6006.09.2019 - 15.09.20191016.5000 %0.090 %*2668.63
- на суму боргу 199990,00 грн. по акту за березень 2019 р. від 31.03.2019 року сума пені складає 2531,38 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
199990.0016.09.2019 - 29.09.20191416.5000 %0.090 %*2531.38
- на суму боргу 149990,00 грн. по акту за березень 2019 р. від 31.03.2019 року сума пені складає 949,25 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
149990.0030.09.2019 - 06.10.2019716.5000 %0.090 %*949.25
- на суму боргу 99990,00 грн. по акту за березень 2019 р. від 31.03.2019 року сума пені складає 1717,64 грн.:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
99990.0007.10.2019 - 25.10.20191916.5000 %0.090 %*1717.64
Таким чином, загальна сума пені за зобов`язаннями з листопада 2018 р. по березень 2019 р. за обраний позивачем період складає 80025,01 грн. Зважаючи на те, що заявлена до стягнення сума пені за вказаними актами є меншою, ніж вище розрахована судом, та з огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, відповідно підлягає стягненню сума пені по зобов`язанням з листопада 2018 р. по березень 2019 р., яка заявлена позивачем в розмірі 35110,80 грн.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. З огляду на те, що умовами спірного договору не встановлено іншого відсотку річних, відповідно сплаті підлягають саме 3% річних від простроченої суми за відповідний час прострочення грошового зобов`язання у гривневому вираженні.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості поставленого природного газу за спірний період, суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу в розмірі 6968,32 грн., судом встановлено, що вказані розрахунки 3% річних були здійснені позивачем вірно, також вказані розрахунки відповідачем не оспорювались. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу в сумі 6968,32 грн.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань № 14 від 17.12.2013 р., інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97 р. N 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що факт знецінення або незнецінення грошових коштів і відповідно обґрунтованість заявлених до стягнення збитків від інфляції необхідно встановлювати на момент звернення до суду з позовом про таке стягнення.

Враховуючи викладене та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу в розмірі 2024,06 грн. Наразі судом встановлено, що позивачем за зобов`язаннями лютого 2019 року за період з 01.04.2019 р. по 30.04.2019 р. нараховано інфляційні втрати в розмірі 2303,68 грн. на суму боргу 230367,51 грн.; за період з 01.05.2019 р. по 31.05.2019 р. нараховано інфляційні втрати в розмірі 448,05 грн. на суму боргу 64006,88 грн. (з урахуванням інфляційних нарахувань попередніх періодів); за період з 01.06.2019 р. по 30.06.2019 р. нараховано -322,27 грн. на суму боргу 64454,93 грн. (з урахуванням інфляційних нарахувань попередніх періодів); за період з 01.07.2019 р. по 31.07.2019 р. нараховано -384,80 грн. на суму боргу 64132,66 грн. (з урахуванням інфляційних нарахувань попередніх періодів); за період з 01.08.2019 р. по 31.08.2019 р. нараховано -20,60 грн. на суму боргу 6868,07 грн. (з урахуванням інфляційних нарахувань попередніх періодів).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу за зобов`язаннями лютого 2019 року на суму боргу 61703,20 грн. із розбивкою на періоди з 01.05.2019 р. по 31.05.2019 р. в розмірі 448,05 грн., з 01.06.2019 р. по 30.06.2019 р. в розмірі -322,27 грн., з 01.07.2019 р. по 31.07.2019 р. в розмірі -384,80 грн., судом було наразі встановлено, що розрахунок загальної суми інфляційних втрат було здійснено позивачем невірно, оскільки сума зі знаком „- свідчить про відсутність інфляції, і така сума у розрахунок загального розміру інфляційних втрат не включається. Так, розрахунок інфляційних втрат здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. В свою чергу на суму боргу 61703,20 грн. за весь період прострочення з 01.05.2019 р. по 31.07.2019 р. інфляційні не нараховуються, оскільки сукупний індекс інфляції з травня 2019 року по липень 2019 року, визначений Державною службою статистики України, становив менше одиниці - 99,9%, тобто мала місце дефляція.

Аналогічно на суму боргу 4823,41 грн. за період з 01.08.2019 р. по 31.08.2019 р. інфляційні не нараховуються, оскільки у серпні 2019 року визначений Державною службою статистики України індекс інфляції становив менше одиниці - 99,9%, тобто мала місце дефляція.

За таких обставин, суд вважає цілком правомірним і обґрунтованим розрахунок інфляційних втрат лише на суму боргу в розмірі 230367,51 грн. по зобов`язанням за лютий 2019 року, що складають за період з 01.04.2019 р. по 30.04.2019 р. в сумі 2303,68 грн. ((230367,51 грн. х 1,010) 230367,51 грн.).

Отже, оскільки заявлена позивачем до стягнення загальна сума інфляційних збитків в розмірі 2024,06 грн. є меншою, ніж вище встановлена судом, та з огляду на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, відповідно підлягає стягненню сума інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі 2024,06 грн.

Крім того, у зв`язку з перевищенням договірних величин споживання природного газу у березні 2019 року АТ НАК Нафтогаз України були розраховані збитки в сумі 9154,97 грн., що заявлені до стягнення.

Так, згідно п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4/5 від 20.03.2019 р.) постачальник передає споживачу з 01.10.2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 237,554 тис. куб.м, у тому числі по місяцях (тис. куб.м): у листопаді 2018 року 40,635; у грудні 2018 року 55,184, всього у ІV кв. 2018 року 95,819; у січні 2019 року 57,286; у лютому 2019 року 47,449; у березні 2019 року 37,00, всього за І кв. 2019 року 141,735.

За умовами п. 2.4 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Відповідно до п. 2.5 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) допускається відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі ± 5 відсотків (плюс/мінус п`ять відсотків) від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту приймання-передачі природного газу від 31.03.2019 р. споживачем ОСББ Дідріхсона, 27 було спожито у березні 2019 року 39,447 тис.куб.м. природного газу на загальну суму 295166,59 грн.

В п. 3.13 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018 р.) сторонами визначено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 цього договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період (п. 3.13.1);

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф- Vп)хЦхК, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп- замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в пункті 2.1 цього договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7 договору визначено, що відшкодування постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов пункту 3.13 цього договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив пункт 3.9 цього договору та не надав акт приймання-передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м) та замовлених обсягів, визначених пунктом 2.1 цього договору, розраховує збитки відповідно до підпунктів 3.13.1 або 3.13.2 пункту 3.13 цього договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті- претензії.

У разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Як з`ясовано судом, за перевищення договірних величин споживання природного газу у березні 2019 року Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України було розраховано збитки в розмірі 9154,97 грн. (а.с. 48) за встановленою в договорі формулою.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 28.05.2019 року Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України було направлено на адресу споживача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 акт-претензію про сплату протягом 20 робочих днів з дати її отримання збитків в розмірі 9154,97 грн. за перевищення обсягів споживання природного газу в березні 2019 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 28.05.2019 р. та накладною Укрпошти № 080 від 28.05.2019 р. Однак, вказані збитки у розмірі 9154,97 грн. відповідачем не відшкодовані, відповідних доказів матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене та те, що споживачем були перевищені обсяги споживання природного газу у березні 2019 р., а саме було спожито 39,447 тис.куб.м. природного газу, тоді як заявлений обсяг відповідно до умов п. 2.1 договору становив 37,0 тис.куб.м, відповідно позивачем правомірно заявлено до стягнення суму збитків в розмірі 9154,97 грн. згідно наданого позивачем розрахунку, який не спростовано відповідачем.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн., понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 про стягнення 53258,16 грн. задовольнити.

2. СТЯГНУТИ з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Дідріхсона, 27 (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. 27; ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ) пеню в сумі 35110/тридцять п`ять тисяч сто десять/грн. 81 коп., 3% річних в сумі 6968/шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім/грн. 32 коп., інфляційні втрати в сумі 2024/дві тисячі двадцять чотири/грн. 06 коп., збитки в сумі 9154/девять тисяч сто п`ятдесят чотири/грн. 97 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2102/дві тисячі сто дві/грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 02 жовтня 2020 р.

Суддя В.С. Петров