ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.2020 Справа № 904/2305/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с.Подвірки, Харківська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м.Курахове, Донецька область в особі відокремленого підрозділу "Луганська теплова електрична станція", м.Щастя, Луганська область

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 3679,93грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні оголошено перерву з 30.06.2020 до 04.08.2020

СУТЬ СПРАВИ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" в особі відокремленого підрозділу "Луганська теплова електрична станція" про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 49686,75грн, а саме основний борг в розмірі 46704,00грн, пеня в розмірі 2335,20грн, 3% річних в розмірі 647,55грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №5105 ВЭ-ЛуТЭС від 14.08.2019 в частині оплати за поставлений товар.

З огляду на те, що стороною спірного правочину є саме юридична особа - ТОВ "ДТЕК Східенерго", місцезнаходженням якої відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань є м.Курахове Донецької області, суд дійшов висновку про необхідність передачі позовних матеріалів за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області, у зв`язку з чим ухвалою суду від 06.05.2020 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" в особі відокремленого підрозділу "Луганська теплова електрична станція" про стягнення заборгованості у розмірі 49686,75грн направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області (61022, м.Харків, пр.Науки, 5).

01.06.2020 на адресу Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява з додатками.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ, позовну заяву передано для розгляду судді Курило Г.Є.

Ухвалою суду від 09.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2305/20; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 30.06.2020.

22.06.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі учасника справи, у якому позивач просить розглянути справу без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. Суд задовольняє клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

22.06.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м.Курахове, Донецька область в особі відокремленого підрозділу "Луганська теплова електрична станція", м.Щастя, Луганська область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с.Подвірки, Харківська область пеню у сумі 2335,20 грн, 3% річних в сумі 737,03 грн, втрати від інфляції у сумі 607,70 грн; судовий збір в сумі 2102,00 грн. Позивач зазначив, що 15.05.2020 після звернення позивача до суду відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 46704,00грн.

03.08.2020 на адресу суду в межах справи №904/2305/20 надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м.Курахове до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с.Подвірки, Харківська область про стягнення штрафу у розмірі 2335,20грн.

Ухвалою суду від 04.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", м.Курахове про відстрочення сплати судового збору; зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", м.Курахове до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с.Подвірки, Харківська область про стягнення штрафу у розмірі 2335,20грн залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.08.2020 призначено справу №904/2305/20 розглядати за правилами загального позовного провадження, розгляд справи почато зі стадії відкриття провадження у справі; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.08.2020 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» та відкладено підготовче засідання на 17.09.2020.

14.09.2020 електронною поштою до суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача, скріплене електронним кваліфікованим підписом, за змістом якого останній просить провести підготовче засідання, призначене на 17.09.2020 о 10:00год, за відсутності представника позивача; взяти до уваги, що відповідач у строк до 11.09.2020 не надав позивачу відзив на позовну заяву; позивач підтримує правову позицію, викладену у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 12.06.2020.

Ухвалою суду від 17.09.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 12.06.2020, закрито підготовче провадження у справі №904/2305/20, призначено розгляд справи по суті на 01.10.2020 о 12:00год.

Ухвалою суду від 28.09.2020 повернуто зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", м.Курахове до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с.Подвірки, Харківська область про стягнення штрафу у розмірі 2335,20грн та додані до нього документи.

Представник позивача у судове засідання 01.10.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника позивача, суд задовольняє клопотання позивача.

Представник відповідача у судове засідання 01.10.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Виходячи з того, що відповідач обізнаний з фактом відкриття провадження у даній справі, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

14.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (відповідач, покупець) укладений договір поставки №5105 ВЭ-ЛуТЭС (далі договір), згідно п.п.1.1-1.2 якого в порядку та на умовах передбачених договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код згідно УКТ ВЕД (далі - продукція) в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в Специфікації, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію згідно умов договору.

Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в договорі (п.4.1. договору).

Відповідно до п.4.2. договору, умови поставки продукції - DDP, згідно «ІНКОТЕРМС- 2010», з урахуванням умов та застережень, що містяться в договорі. Узгоджене місце призначення поставки: м.Щастя, м.Сєвєродонецьк, склад вантажоперевізника.

Датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальнику. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на видатковій накладній (п. 4.7. договору).

Загальна сума договору складає 46704,00грн, в т.ч. ПДВ 7784,00грн. Толеранс (відхилення по кількості) поставки продукції складає 15% (п.5.1. договору).

Згідно з п.5.4. договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 (шістдесятий) календарний день з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору.

У разі прострочення оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого товару, однак не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченого товару (п.6.8. договору).

Даний договір може бути скріплений печатками сторін, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами грошових зобов`язань (п.8.1. договору).

Відповідно до специфікації, яка міститься в договорі поставки №5105 ВЭ-ЛуТЭС від 14.08.2019, постачальник поставляє покупцю продукцію: мило туалетне тверде "Банне" на загальну суму 46704,00грн, з урахуванням ПДВ.

На підтвердження обставин щодо поставки товару відповідачу, позивач надав до матеріалів справи видаткову накладну №10006 від 06.09.2019 на суму 46704,00грн, відповідно якої було поставлено відповідачу продукцію, на підставі договору №5105 ВЭ-ЛуТЭС від 14.08.2019. Видаткова накладна підписана представниками сторін договору без зауважень та заперечень. Факт отримання відповідачем товару за видатковою накладною підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача - Рєпуховим А.В., який діяв на підставі довіреності №41/ВЭ/2019 від 19.12.2018.

Після відкриття провадження по справі 15.05.2020 відповідач перерахував позивачу грошові кошти за договором поставки №5105 ВЭ-ЛуТЭС від 14.08.2019 за поставлений товар.

Суд розглядає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с.Подвірки, Харківська область про стягнення з відповідача пені у розмірі 2335,20грн за період з 06.11.2019 по 15.05.2020, 3% річних у розмірі 737,03грн за період з 06.11.2019 по 15.05.2020 та інфляційні втрати у розмірі 607,70грн з грудня 2019 року по травень 2020 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір №5105 ВЭ-ЛуТЭС від 14.08.2019 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі укладеного між сторонами договору у позивача виник обов`язок здійснити поставку товару, а у відповідача - прийняти товар у обсязі, погодженому сторонами та оплатити його вартість.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.5.4. договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 (шістдесятий) календарний день з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору.

Згідно ч.1 ст.666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві (ч.2 ст.666 Цивільного кодексу України).

В той же час, статтею 688 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок покупця повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Виходячи зі змісту статей 688 та 690 Цивільного кодексу України, товари, від яких покупець відмовився, повинні прийматися ним на відповідальне зберігання.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно договору зобов`язань щодо надання відповідачу документів, не надано доказів відмови від цієї продукції та прийняття її у встановленому порядку на відповідальне зберігання, суд дійшов висновку, що свої зобов`язання позивач виконав у відповідності з умовами договору та надав разом з товаром документи, зазначені в п.5.4 договору разом з продукцією.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 Господарського кодексу України, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.8. договору поставки у разі прострочення оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого товару, однак не більше 5% від вартості невчасно оплаченого товару (п.6.8. договору).

У відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем надано в матеріали справи розрахунок пені, з якого вбачається, що позивачем не вірно визначена кінцева дата нарахування пені, оскільки перевищує шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Виходячи з того, що договором поставки №5105 ВЭ-ЛуТЭС від 14.08.2019 не встановлено іншого порядку припинення нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним договором, до даного спору застосовуються положення ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, тобто нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а саме 05.05.2020.

Після здійснення судом перерахунку пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного періоду прострочення та з урахуванням облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, судом встановлено, що розмір пені за період з 06.11.2019 по 05.05.2020 є більшим ніж 5% від вартості невчасно оплаченого товару. З огляду на вказане, вимоги позивача про стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 2335,20грн (46704,00грн х 5%).

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних, отже період нарахування повинен бути до 14.05.2020 (включно).

Самостійно здійснивши перерахунок 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга.Закон", суд зазначає, що до стягнення підлягає 3% річних у розмірі 731,77грн за період з 06.11.2019 по 14.05.2020.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та встановив, що позивач не вірно визначив період нарахування, він є арифметично не вірним з огляду на наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція). При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Як встановлено судом, позивачем нараховані інфляційні втрати на заборгованість за грудень 2019 року по травень 2020 року, при цьому позивач помилково включив в розрахунок індекс інфляції за травень 2020 року.

Суд самостійно здійснив перерахунок інфляційних втрат та встановив, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 607,70грн за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачем сплачений мінімальний судовий збір, а також враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд у відповідності до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладає судові витрати повністю на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с.Подвірки, Харківська область до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м.Курахове про стягнення 3679,93грн, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго", м.Курахове (85612, Донецька обл., м.Курахове, вул.Енергетиків, 34; ) в особі відокремленого підрозділу "Луганська теплова електрична станція" (91480, Луганська обл., Новоайдарський р-н., м.Щастя, вул.Гагаріна, 1"О"; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (62371, Харківська обл., с.Подвірки, вул.Сумський шлях, 53; ) пеня у розмірі 2335,20грн, 3% річних у розмірі 731,77грн, інфляційні витрати у розмірі 607,70грн, судовий збір у сумі 2102,00грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 01.10.2020.

Суддя Г.Є. Курило