ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2003/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківського міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137А)
до Фізичної особи-підприємця Зуя Олега Івановича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 7.432,16грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

24.06.2020 Харківський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП Зуя О.І., в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів, виплачених як компенсація роботодавця у розмірі єдиного внесу на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 7.432,16грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачу було компенсовано витрати у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштування з числа безробітних громадянки ОСОБА_1 , яка була направлена на працевлаштування до ФОП Зуй О.І. за направленням Харківського міського центру зайнятості. Однак, ОСОБА_1 до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування була звільнена з роботи , що є підставою для повернення отриманої компенсації.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2003/20. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідач відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

23.03.2017 відповідач ФОП Зуй О.І. звернувся до позивача Харківського міського центру зайнятості із заявою від 23.03.2017 №б/н (т. I, а.с. 5), в якій просив розглянути можливість компенсації єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за ОСОБА_1 , працевлаштованої з 09.02.2017 відповідно до Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2013 №347 (зі змінами).

Наказом Харківського міського центру зайнятості «Про призначення виплати компенсації фактичних витрат роботодавця на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП Зую О.І» від 27.03.2017 №462 (т. I, а.с. 6) призначено компенсацію фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП Зую О.І. , який працевлаштував безробітних ОСОБА_1 з 09.02.2017, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з 01.02.2017.

30.05.2017 відповідач ФОП Зуй О.І. звернувся до позивача Харківського міського центру зайнятості із листом (т. I, а.с. 7), в якому повідомив про те, що ОСОБА_1 , яка працевлаштована з компенсацією фактичних витрат у розмірі єдиного соціального внеску 09.02.2017, звільнена 04.04.2017 за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України.

В подальшому, 11.04.2018 відповідач ФОП Зуй О.І. звернувся до позивача Харківського міського центру зайнятості із заявою від 11.04.2018 №б/н (т. I, а.с. 8), в якій просив розглянути можливість поновлення компенсації єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за ОСОБА_4 , працевлаштованої з 23.03.2018 на нове робоче місце створене 09.02.2017 відповідно до Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2013 №347 (зі змінами).

Наказом Харківського міського центру зайнятості «Про поновлення компенсації фактичних витрат роботодавця на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП Зую О.І» від 16.04.2018 №371 (т. I, а.с. 9) поновлено компенсацію фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП Зую О.І., на підставі пункту 7 Порядку у зв`язку з працевлаштуванням на нове робоче місце, створене 09.02.2017 безробітної ОСОБА_4 з 23.03.2018, за рахунок коштів ФЗДССУВБ.

Як свідчать матеріали справи, платіжними дорученнями від 05.05.2017 №2164 на суму 5.596,80грн., від 07.06.2017 №2788 на суму 2.119,15грн., від 15.05.2018 №2152 на суму 1.407,70грн., від 25.06.2018 №2683 на суму 836,00грн., від 13.07.2018 №3000 на суму 836,00грн., від 15.08.2018 №3340 на суму 836,00грн., від 14.09.2018 №3862 на суму 836,00грн., від 24.10.2018 №4375 на суму 836,00грн., від 14.11.2018 №4747 на суму 836,00грн., від 20.12.2018 №5200 на суму 836,00грн. (т. I, а.с. 14-16) Харківським міським центром зайнятості було перераховано ФОП Зую О.І. грошові кошти в якості компенсації єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З яких: за ОСОБА_1 - 1.341,30грн. (за період січень-квітень 2017); за ОСОБА_4 - 6.090,86грн. (за період березень жовтень 2018).

Судом встановлено, що наказом Харківського міського центру зайнятості «Про повернення коштів, виплачених як компенсація фактичних витрат роботодавця на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП Зую О.І.» від 22.04.2020 №197 (т. I, а.с. 10) вирішено вжити заходів щодо повернення ФОП Зуєм О.І. коштів у сумі 7.432,16грн., а саме: 1.341,30грн. - за січень-квітень 2017 року, виплачених як компенсація фактичних витрат роботодавця за сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштовану безробітну ОСОБА_1 з 09.02.2017, у зв`язку зі звільненням 04.04.2017 за згодою сторін у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування та 6.090,86грн. - за березень-жовтень 2018 року, виплачених як компенсація фактичних витрат роботодавця за сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштовану безробітну ОСОБА_4 з 23.03.2018, у зв`язку зі звільненням 15.11.2018 за згодою сторін у відповідності до п. 1 ст. 36 КЗпП України до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування.

Листом від 23.04.2020 №ХМЦЗ-02-3195 (т. I, а.с. 11) Харківській міський центр зайнятості звернувся до ФОП Зуя О.І. з вимогою повернути отримані в якості компенсації фактичних витрат роботодавця на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування кошти в розмірі 7.432,16грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як визначено в ч.2 ст.34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття зобов`язаний, серед іншого, виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення його фінансової стабільності; контролювати правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань страхування на випадок безробіття, правильність призначення роботодавцем та виплати застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю.

Харківський міський центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості. Він виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Законом України "Про зайнятість населення".

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про зайнятість населення" суб`єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних строком не менше ніж на два роки за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на нові робочі місця в пріоритетних видах економічної діяльності, щомісяця компенсуються фактичні витрати у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідну особу за місяць, за який він сплачений. Компенсація виплачується за рахунок коштів, передбачених на такі цілі у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального захисту інвалідів (у разі працевлаштування особи з інвалідністю з числа зареєстрованих безробітних, але якій відповідно до законодавства допомога по безробіттю не призначається), протягом одного року з дня працевлаштування безробітного у порядку та за переліком пріоритетних видів економічної діяльності, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2013 №347 затверджено Порядок компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно положень зазначеного Порядку роботодавець, який є суб`єктом малого підприємництва та працевлаштовує зареєстрованих безробітних на нові робочі місця в пріоритетних видах економічної діяльності строком не менше ніж на два роки за направленням центру зайнятості, має право на компенсацію, тобто на відшкодування роботодавцю фактичних витрат нарахованого відповідно до статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиного внеску, сплаченого за працевлаштованого за направленням центру зайнятості державної служби зайнятості на нове робоче місце зареєстрованого безробітного за місяць, за який такий внесок сплачений.

Компенсація у відповідності до пункту 5 Порядку виплачується протягом одного року з дня працевлаштування зареєстрованого безробітного.

Згідно з пунктом 8 Порядку роботодавець, який працевлаштував зареєстрованого безробітного на нове робоче місце, для отримання компенсації подає протягом двох місяців з дня працевлаштування центру зайнятості заяву довільної форми, до якої додає довідку за формою згідно з додатком. На підставі поданої роботодавцем заяви та довідки, персональних даних про особу, якими володіє центр зайнятості, даних ДФС та її органів щодо відсутності у роботодавця заборгованості із сплати єдиного внеску, інформації органів Пенсійного фонду України про працевлаштування особи на нове робоче місце та відсутність у роботодавця заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо порушеної справи про банкрутство або визнання роботодавця банкрутом центр зайнятості приймає протягом п`яти робочих днів рішення про виплату компенсації роботодавцю. Обмін зазначеними даними здійснюється в порядку взаємного обміну інформацією.

Центр зайнятості перераховує кошти на рахунок роботодавця до 30 числа місяця, наступного за місяцем подання звітності до територіальних органів ДФС, передбаченої статтею 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", за умови підтвердження даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо заробітної плати працівника, з якої сплачено єдиний внесок. Розмір компенсації визначається на підставі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про суму єдиного внеску, сплаченого роботодавцем за працівника (п.9 Порядку).

В частині третій статті 27 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини другої цієї статті, з ініціативи роботодавця до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума наданих коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або Фонду соціального захисту інвалідів залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний.

У разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини другої цієї статті, за угодою сторін на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний.

Аналогічне визначення міститься в пункту 7 Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно якого у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума виплачених коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) та Фонду соціального захисту інвалідів залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням центру зайнятості працевлаштовується інший зареєстрований безробітний з числа громадян, визначених пунктом 3 цього Порядку залежно від джерела компенсації. Тривалість виплати компенсації та строк працевлаштування обчислюються сумарно. Роботодавець інформує протягом п`яти робочих днів центр зайнятості про звільнення працівника.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів повернення отриманої від Харківського міського центру зайнятості компенсації фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які були звільнені до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування, в загальному розмірі 7.432,16грн., матеріали справи не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу статті 129 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 2.102,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зуя Олега Івановича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Харківського міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 137А, ) суму коштів, виплачених як компенсація роботодавця у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 7.432,16грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.102,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "02" жовтня 2020 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/2003/20/