ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

28 вересня 2020 року Справа № 14/46/09(915/1141/20)

м. Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали

позовної заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд" Козлова В.О.

до відповідачів:

1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 );

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніка - Вест» (вул. Спаська, 60-Б, м. Миколаїв, 54001);

про виділення в натурі частки у праві спільної часткової власності

у межах справи № 14/46/09 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд", в якій:

кредитори:

1) Миколаївський міський центр зайнятості (вул. Нікольська, 68, м. Миколаїв, 54001);

2) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020);

3) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області (просп. Центральний, 93, м. Миколаїв, 54017);

4) Приватне підприємство "Спецьмонтажник" (вул. Морехідна, 2, м. Миколаїв, 54010);

5) ДПІ у Інгульському районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області (вул.В. Чорновола, 1/1, м.Миколаїв, 54028);

банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд" (вул. Генерала Свиридова, 40, м. Миколаїв, 54030);

ліквідатор: арбітражний керуючий Козлов В.О. (вул. Садова, 1, оф. 207, м. Миколаїв, 54001)

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 14/46/09 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд"; постановою від 25.08.2009 визнано товариство банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру; ухвалою від 26.09.2017 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Козлова В.О.

Ліквідатор ТОВ "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд" Козлов В.О. звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом (від 01.09.2020 № 02-01/2494) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Копманія «Ніка - Вест», в якому викладені такі вимоги:

"1. Відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення за даною заявою.

2. Виділити у особисту приватну власність ТОВ «УНК Укртермобуд» об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою:

Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Спаська (Свердлова), буд. 60 та складається з частини підвалу заг. площею 401,8 кв. м., частини 1-го - V-го поверхів заг. площею 432 кв. м.

3. Припинити право спільної часткової власності ТОВ «УНК «Укртермобуд» (розмір частки 23/100) на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Спаська (Свердлова), буд. 60 та складається з частини підвалу заг. площею 401,8 кв. м., частини 1-го - V-го поверхів заг. площею 432 кв. м.»

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2020, справі присвоєно номер 915/1141/20 та визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За приписами ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Ухвалою суду від 07.09.2020 позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем п.п. 4, 6-7 ч. 3 ст. 162, п.1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, та встановлено10-денний строк для усунення недоліків.

Ухвалу суду від 07.09.2020 позивачем отримано 14.09.2020, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 548. Отже, позивач мав строк для усунення недоліків позову до 24.09.2020 включно.

23.09.2020 позивачем подано до господарського суду супровідним листом від 23.09.2020 вих.№ 02-01/2500 заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, з урахуванням усунутих недоліків, судом встановлено, що позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України, підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні, отже, належить відкрити провадження у даній справі.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи предмет спору дана справа має розглядатись за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлено, що у реквізитах позовної заяви позивачем визначено третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» (вул. Шевченка, 40, м. Миколаїв, 54030) та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ніка - Вест-Плюс» (вул. Спаська, 60, м. Миколаїв, 54001).

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Однак, позивачем не визначено, на боці якої з сторін слід залучати до участі у справі зазначених осіб. Окрім цього, позивачем не наведено суду підстав залучення вказаних осіб до участі у справі та не зазначено, яким чином рішення господарського суду може вплинути на їх права та обов`язки.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість усунути вказаний недолік.

Також, у позовній заяві ліквідатор клопоче про відстрочення сплати судового збору до вирішення справи по суті.

Дослідивши додані до позовної заяви матеріали, суд приходить до висновку про задоволення клопотання ліквідатора про відстрочення сплати судового збору з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, звільнення (відстрочення) від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів заяви, яка подана подана в межах справи №14/46/09 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд" позивачем висунуто вимогу щодо виділення в натурі частки спільної часткової власності та припинення права спільної часткової властності банкрута в процедурі банкрутства. Суд вважає, що у даному випадку вимога щодо припинення права спільної часткової власності є похідною від вимоги щодо виділення в натурі частки спільної часткової власності. Тому судовий збір має справлятися лише за одну вимогу - виділення в натурі частки спільної часткової власності. Також суд зазначає, що при розгляді даної справи судом застосовуються спеціальні норми законодавства про банкрутство, а тому визначати розмір ставки судового збору, що підлягає до сплати при поданні позивачем - банкрутом такого позову до господарського суду, слід з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» щодо розміру судового збору у процедурах банкрутства.

Відповідно до пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною ставки судового збору встановлюються у розмірі 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимога про виділення в натурі частки у праві спільної часткової власності є за своєю правовою природою різновидом спростування майнових дій боржника у справі про банкрутство та має на меті повернення майна у ліквідаційну масу банкрута. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 р. становить 2102,00 грн., а тому за розгляд даної позовної заяви має справлятися судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Аналогічна позиція зазначена в постанові Верховного суду від 11.03.2019 у справі №914/1723/15.

Частиною 3 ст. 42 Кодексу встановлено, що у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених ч. 1 або 2 цієї статті кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 Кодексу України з процедур банкрутства, кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

За приписами норм Кодексу України з процедур банкрутства до витрат ліквідатора в ліквідаційній процедурі відносяться, зокрема, витрати по сплаті судового збору.

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства врегульовано питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно із ч. 5 ст. 30 Кодексу, кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, кредиторами відповідний фонд авансування витрат арбітражного керуючого не створювався.

Частиною першою статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищенаведені обставини, враховуючи перебування банкрута на стадії ліквідації з 2009 року, а також те, що ліквідатор звернувся з даним позовом в інтересах банкрута та, відповідно, його кредиторів, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимоги ліквідатора, викладеної в резолютивній частині позовної заяви, відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до п. 16. Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №814 від 20.08.2019, АСДС може автоматично формуватися номер провадження судової справи, необхідний для діловодства відповідного суду.

У разі розгляду по суті в межах справ про банкрутство позовних заяв, заяв, такій справі присвоюється єдиний унікальний номер справи про банкрутство та в дужках зазначається єдиний унікальний номер справи. Справи, які передані для розгляду в межах справ про банкрутство з господарського суду або судів інших юрисдикцій, містять єдиний унікальний номер справи про банкрутство та в дужках - єдиний унікальний номер справи, який був визначений раніше.

Таким чином, даній справі слід присвоїти номер №14/46/09(915/1141/20).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 30, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду в межах провадження у справі №14/46/09 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд" та присвоїти справі номер №14/46/09(915/1141/20) та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Відстрочити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецька компанія "Укртермобуд" арбітражному керуючому Козлову В.О. сплату судового збору у справі у розмірі 4204,00 грн. до вирішення справи по суті.

4. Призначити підготовче засідання на 28 жовтня 2020 року о 15 год. 30 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м.Миколаїв, Будинок Рад, вул.Адміральська, 22, поверх 8.

4. Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду обґрунтування необхідності залучення до участі у справі третіх осіб відповідно приписів ст. 50 ГПК України.

5. Повідомити учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання.

6. Запропонувати відповідачам в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

7. Запропонувати позивачу в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи.

8. Запропонувати відповідачам подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст.167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

9. Роз`яснити учасникам справи, що заяви і клопотання по справі необхідно оформлювати згідно вимог ст.170 ГПК України і надавати їх суду лише у письмовій формі та завчасно до засідань.

10. У разі направлення учасниками справи (за власним бажанням) у судове засідання уповноважених представників, останнім мати при собі, відповідно до ст.ст. 58, 60 ГПК України, документи, що підтверджують їх повноваження та посвідчують їх особу.

11. Звернути увагу учасників справи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (зі змінами та доповненнями), з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, учасники процесу, які прибувають в судове засідання, зобов`язані дотримуватись заходів карантинного режиму, у тому числі й щодо використання засобів індивідуального захисту.

12. Повідомити учасників справи про можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази, тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису, з урахуванням вимог Закону України "Про електронний цифровий підпис" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".На веб-сторінці Господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

13. Попередити учасників справи про можливість застосування судом заходів процесуального примусу у разі:

- порушення порядку під час судового засідання, невиконання розпоряджень судді;

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

- зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

- неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин та ін.

14. Ухвалу надіслати учасникам справи та Комунальному підприємству «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» (вул. Шевченка, 40, м. Миколаїв, 54030), Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ніка - Вест-Плюс» (вул. Спаська, 60, м. Миколаїв, 54001).

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 80 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, проте заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.М.Давченко