РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/469/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хідовської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРА ТРЕЙДИНГ", юридична адреса: вул. Звіринецька, 63, м. Київ, 01014; поштова адреса: вул. Електриків, 16, м. Київ,04071

електронна адреса відсутня

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС", вул. В. Вінниченка,78, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, 16500

е-mail:

про стягнення 79815 грн.46 коп.

без виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 74408 грн. 77 коп., 3% річних у сумі 725 грн. 00 коп., пені у сумі 4 681 грн. 69 коп.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, що виникли на підставі договору поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019. У підтвердження зазначених у позовній заяві обставин позивачем до позовної заяви додані оригінал договору поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019, оригінали рахунків на оплату №1144 від 31.01.2020, №1145 від 29.02.2020, у яких у призначенні платежу зазначено «Договір поставки №2512-19/1-ЕК» 2019 та оригінали видаткових накладних №277 від 31.01.2020, №632 від 29.02.2020, де у графі «Договір» вказано «Договір поставки №2512-19/1-ЕК» 2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2020 відкрите спрощене позовне провадження у справі № 927/469/20 без повідомлення учасників сторін.

20.07.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 13.07.2020, у якому відповідач щодо позовних вимог заперечив, зазначивши, що:

- договір поставки №2512-19/24-ЕК від 25.12.2019 між сторонами не укладався, натомість між сторонами укладений договір поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019;

- виставлені позивачем рахунки на оплату № 1144 від 31.01.2020 та № 1145 від 29.02.2020 не є підтвердженням факту, що відповідач попередньо оформив заявку щодо поставки товару і прийняв на себе обов`язок оплатити такий товар;

- позивачем не надано до суду із позовною заявою жодної товарно-транспортної накладної, яка б містила підпис уповноваженої відповідачем на отримання товару особи, печатку відповідача та, відповідно, підтверджувала б факт поставки товару за договором;

- у доданих до позовної заяви видаткових накладних №277 від 31.01.2020 та №632 від 29.02.2020 у графі «Договір» зазначено «Договір поставки №2512-19/1-ЕК.

При цьому позивачем до позову додано копії накладних, щодо яких відповідач зазначає про відсутність своєї печатки та підпису уповноваженої особи. На копіях накладних присутні печатка та підпис, що оспорюються відповідачем і цей факт потребує додаткового дослідження судом.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.07.2020 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРА ТРЕЙДИНГ" оригінал договору поставки №2512-19/24-ЕК від 25.12.2019; оригінал договору поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019, оригінали рахунків на оплату №1144 від 31.01.2020, №1145 від 29.02.2020, оригінали видаткових накладних №277 від 31.01.2020, №632 від 29.02.2020.

Від позивача на виконання вимог ухвали суду від 28.07.2020 надійшли додаткові письмові пояснення від 12.08.2020, у яких позивач вказав про те, що між сторонами укладено договір поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019, а те що у позовній заяві зазначено договір №2515-19/24-ЕК від 25.12.2019, то це є помилкою під час друкування тексту позовної заяви. У підтвердження викладеного позивачем додано оригінал договору поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019. Позивач вказав, що відповідач отримував пальне за договором за допомогою електронних ключів на підставі додатку № 1 до договору поставки № 2512-19/-ЕК від 25.12.2019, яким сторони затвердили інструкцію з використання електронних ключів. Тобто, відповідач отримував пальне на АЗС позивача, без транспортування такого пального, так як фактично заправляв свої автомобілі за допомогою електронних ключів. Щодо твердження відповідача у відзиві на позовну заяву, що у видаткових накладних № 277 від 31.01.2020 та № 632 від 29.02.2020 у графі «Договір» зазначено «Договір поставки № 2512-19/-ЕК від 25.12.2019», таке твердження відповідача є правдивим, оскільки дійсно між сторонами укладено договір поставки № 2512-19/-ЕК від 25.12.2019. У відзиві зазначено, що позивачем додано копії накладних, щодо яких відповідач зазначає про відсутність своєї печатки та підпису повноваженої особи та, що на копіях накладних присутні печатка та підпис, що оспорюється відповідачем і цей факт потребує додаткового дослідження судом. Таке твердження є повністю безпідставним. На підтвердження позиції позивача позивач надав оригінали видаткових накладних, що містять печатку відповідача та підпис уповноваженої особи.

Частиною 1ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

У зв`язку із встановленням карантину з 12.03.2020 на усій території України постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, а також на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих Положень Господарського процесуального кодексу України прийняття рішення судом відкладалося.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

25.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРА ТРЕЙДИНГ" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки №2512-19/-ЕК, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати (поставити) дрібним оптом в обумовлені сторонами строки у власність покупця товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього передбачену договором грошову суму.

Предметом поставки за даним договором є товар (товари) точна і загальна кількість яких, їх асортимент (сортамент, номенклатура) за сортами (групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації) вказуються в заявці покупця та зазначаються в накладних, які становлять невідємну частину цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору заявка на кожну партію товару передається постачальнику у будь-якій зрозумілій для сторін формі (електронною поштою, факсимільним, телефонним зв`язком тощо).

Згідно із п. 3.2 договору, не пізніше 24-х годин, з моменту надходження заявки, постачальник надає відповідь покупцю про можливість поставки товару згідно наданої заявки.

Товар, що є предметом поставки за даним договором, постачальник передає покупцеві в строк, який не перевищує 2-х календарних днів з моменту надходження заявки від покупця (п. 3.3 договору).

Постачальник одночасно з товаром передає покупцеві його приналежності та документи (видаткові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (п. 3.4 договору).

За умовами п.п. 3.6, 3.7 договору обов`язок постачальника передати товар вважається виконаним у момент передачі товару у розпорядження покупця. Днем поставки товару та датою переходу права власності вважається дата вказана в накладній.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, що визначається чинним законодавством України та даним договором. При прийманні товару сторони керуються Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітру при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6, Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, «Інструкції про порядок приймання, транспортування, збереження, відпустки й обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України», затвердженої спільним наказом Держнафтогазпрому, Міністерства економіки, Міністерства транспорту, Держкомстандарту і Держкомстату України №281/171/578/155 від 20.05.2008 та Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним Наказом Мінпаливенерго України та ДКУ з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 №271/12 (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору постачальник передає покупцеві товар, що є предметом поставки за даним договором з належним оформленням необхідних товарних і податкових накладних.

Згідно з п. 4.7 договору покупець отримує товар за допомогою ідентифікатора (електронного ключа).

За приписами п. 5.1 договору ціна на кожну партію пального є договірною та визначається у рахунках-фактурі.

Загальна ціна договору складається з сум усіх поставок товару (суми усіх накладних та рахунків-фактур), що були здійснені постачальником у період дії договору (п.5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату замовленого товару у національній валюті України на умовах 100% попередньої оплати на підставі даного договору та рахунку-фактури шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Сторони вправі на протязі дії договору змінювати умови оплати конкретної партії товару, що поставляється постачальником за договором на умови відстрочки платежу (п. 5.4 договору).

Пункт 5.6 договору передбачає, що за письмовою угодою сторін форма розрахунків між ними може бути змінена на іншу, не заборонену законодавством України.

При здійсненні розрахунків покупець у платіжному дорученні вказує номер договору та номер відповідного рахунку. При недотриманні зазначеної вимоги, продавець має право повернути грошові кошти покупцю як неналежний платіж (п. 5.7 договору).

За умовами п. 5.8 договору в ціну товару включається вартість доставки, вартість зберігання товару протягом терміну дії договору, вартість користування старт-картами протягом терміну дії договору.

Відповідно до п. п. 6.2.2, 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний поставити товар в строки та на умовах, визначених у договорі, а покупець зобов`язаний оплачувати товар у строки та на умовах, визначених у договорі.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 25.12.2020 включно. Строк дії договору може бути автоматично продовжено на кожний наступний рік, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір змінити його чи припинити його дію (п. 10.1 договору).

До матеріалів справи позивачем додані оригінали рахунку на оплату №1144 від 31.01.2020 на суму 68174,09 грн., видаткової накладної №277 від 31.01.2020 на суму 68 174,09 грн., а також рахунку на оплату №1145 від 29.02.2020 на суму 6 234,68 грн. та видаткової накладної №632 від 29.02.2020 на суму 6 234,68 грн.

При цьому призначення платежу у вказаних документах зазначено, як договір поставки №2512-19/1-ЕК.

Як зазначає позивач, останній свої зобов`язання за договором поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019 виконав у повному обсязі, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 74408,77 грн., що підтверджено видатковими накладними №277 від 31.01.2020 на суму 68174 грн. 09 коп., №632 від 29.02.2020 на суму 6234 грн. 68 коп.

Видаткові накладні підписані та скріплені печаткою підприємства з боку відповідача - ТОВ "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" без зауважень та заперечень.

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем у справі не спростовано.

Позивачем виставлено №1144 від 31.01.2020 на суму 68174,09 грн. та №1145 від 29.02.2020 на суму 6234,68 грн. (а.с. 12-14).

Відповідач у порушення умов договору оплату за поставлений товар не здійснив, у зв`язку з чим має заборгованість на загальну суму 74408,77 грн.

Заборгованість у розмірі 74408,77 грн. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Згідно із п. 7.4 договору за порушення грошових зобов`язань за цим договором винна сторона сплачує постраждалій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

З посиланням на п. 7.4 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати товару за період з 01.02.2020 по 01.06.2020 у сумі 4389 грн. 29 коп., з 01.03.2020 по 01.06.2020 у сумі 292 грн. 40 коп., що разом складає 4681 грн. 69 коп. В обґрунтування заявлених до стягнення сум, позивачем наведені відповідні розрахунки (а.с2-4).

З посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних за невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару за період з 01.02.2020 по 01.06.2020 у сумі 678 грн. 00коп., з 01.03.2020 по 01.06.2020 у сумі 47 грн. 00 коп. (разом 725 грн.00 коп.) відповідний розрахунок наявний у матеріалах справи (а.с2-4).

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на те, що договір поставки №2512-19/24-ЕК від 25.12.2019 між сторонами не укладався, натомість між сторонами укладений договір поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019; виставлені позивачем рахунки на оплату №1144 від 31.01.2020 та №1145 від 29.02.2020 не є підтвердженням факту, що відповідач попередньо оформив заявку щодо поставки товару і прийняв на себе обов`язок оплатити такий товар; позивачем не надано до суду із позовною заявою жодної товарно-транспортної накладної, яка б містила підпис уповноваженої відповідачем на отримання товару особи, печатку відповідача та, відповідно, підтверджувала б факт поставки товару за договором; у доданих до позовної заяви видаткових накладних №277 від 31.01.2020 та №632 від 29.02.2020 у графі «Договір» зазначено «Договір поставки №2512-19/1-ЕК. При цьому позивачем до позову додано копії накладних, щодо яких відповідач зазначає про відсутність своєї печатки та підпису уповноваженої особи.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у ї сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом враховано наданий позивачем оригінал договору поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019 та пояснення позивача щодо допущеної помилки під час друкування тексту позовної заяви у номері договору (№2512-19/24-ЕК), а тому спір між сторонами даної справи виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати одержаного за договором поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019 товару (нафтопродуктів).

Вказані обставини щодо укладання саме договору поставки №2512-19/-ЕК від 25.12.2019 підтверджено відповідачем у поданому відзиві на позов.

Договір від №2512-19/-ЕК від 25.12.2019, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором товару за видатковими накладними №277 від 31.01.2020 на суму 68174 грн. 09 коп., №632 від 29.02.2020 на суму 6234 грн. 68 коп., що разом складає 74408,77 грн.

Матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача заперечень щодо кількості поставленого за накладними товару.

Як встановлено судом, видаткові накладні підписані та скріплені печаткою підприємства з боку відповідача - ТОВ "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС" без зауважень та заперечень.

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем у справі не спростовано.

Відповідачем до справи не надано належних та допустимих доказів у підтвердження поставки нафтопродуктів саме за договором №2512-19/-ЕК від 25.12.2019, а тому твердження відповідача щодо зазначення у вищезазначених видаткових накладних у графі «Договір» - «Договір поставки №2512-19/1-ЕК» є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Матеріалами справи підтверджено факт, що видаткові накладні містять печатку та підпис уповноваженої особи на отримання товару (нафтопродуктів), а тому доводи відповідача щодо їх відсутності на накладних спростовуються вищезазначеним.

У визначений у 5.3 договору строк відповідач оплату отриманий товар (нафтопроукти) не здійсним.

Вказані обставини відповідачем у справ не спростовано.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар (нафтопродукти) у сумі 74408,77 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на підставі пункту 7.4 позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 01.02.2020 по 01.06.2020 у сумі 4389 грн. 29 коп., з 01.03.2020 по 01.06.2020 у сумі 292 грн. 40 коп., що разом складає 4681 грн. 69 коп.

Розрахунок суми пені є обґрунтованим, а вимога про її стягнення є такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару за період з 01.02.2020 по 01.06.2020 у сумі 678 грн. 00коп., з 01.03.2020 по 01.06.2020 у сумі 47 грн. 00 коп. (разом 725 грн.00 коп.).

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 01.02.2020 по 01.06.2020 у сумі 678 грн. 00коп., з 01.03.2020 по 01.06.2020 у сумі 47 грн. 00 коп. (разом 725 грн.00 коп.)

Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС", вул. В. Вінниченка,78, м. Бахмач, Бахмацький район, Чернігівська область, 16500, ідентифікаційний код юридичної особи 35800585 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЕРА ТРЕЙДИНГ", юридична адреса: вул. Звіринецька, 63, м. Київ, 01014; поштова адреса: вул. Електриків, 16, м. Київ,04071, ідентифікаційний код юридичної особи 42582645, заборгованість у сумі 74408 грн. 77 коп., пеню у сумі 4681 грн. 69 коп., 3 % річних у сумі 725 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2101 грн. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 29.09.2020.

Суддя М.О. Демидова