ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3018/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянув спір

за позовом Комунального підприємства "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

до Дніпропетровської торгово-промислової палати, м. Дніпро

про визнання безпідставною відмову у видачі сертифікату про засвідчення форс-мажорної обставини та зобов`язання вчинити дії

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить:

- визнати безпідставною відмову Дніпропетровської торгово-промислової палати у видачі сертифікату про засвідчення форс-мажорної обставини за заявою № 10-09/1130 від 16.04.2020 за Договором № 474/19 про постачання електричної енергії від 22.11.2019;

- зобов`язати Дніпропетровську торгово-промислову палату видати Комунальнеому підприємству "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" сертифікат про наявність форс-мажорної обставини, що унеможливлюють виконання Комунальним підприємством "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" грошових зобов`язань за Договором № 474/19 про постачання електричної енергії від 22.11.2019.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відмова відповідача у видачі сертифікату про засвідчення форс-мажорної обставини є необґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

У відзиві на позов відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує, посилаючись на таке.

На підставі п. 6.14. Регламенту, ДТПП при наданні відмови вказала позивачу, що відсутні підстави/умови для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), керуючись тим, що за будь-яких умов, за зобов`язаннями, які не виконувалися до введення Кабінетом Міністрів України обмежувальних заходів, а тим більше за грошовим зобов`язанням, відсутня будь-яка можливість засвідчувати форс-мажор, а тому посилання позивача, на те, що відповідач, всупереч п. 6.8. Регламенту, не відклала розгляд заяви, для отримання додаткових пояснень, документів, доказів тощо, не можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідачем також подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2019 вказану вище позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

23.06.2020 від позивача надійшло клопотання, до якого останнім залучено оригінал платіжного доручення № 2234 від 20.05.2020 про сплату судового збору в сумі 2 102,00 грн., відсутність якого на момент подання позовної заяви стала підставою для залишення її без руху.

30.06.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/3018/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.07.2020, про що постановлено ухвалу.

З метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 904/3018/20, на його адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом направлялась ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020, яка отримана представником відповідача, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 47).

22.07.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено господарським судом, у зв`язку з чим ухвалою суд від 22.07.2020 розгляд підготовчого засідання було відкладено до 31.08.2020.

Представники сторін в підготовче засідання 31.08.2020 не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать залучені до матеріалів справи поштові повідомлення (а.с. 83-84).

Ухвалою суду від 31.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.09.2020.

09.09.2020 від відповідача поштовим засобом зв`язку через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представники сторін в судове засідання 21.09.2020 не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать залучені до матеріалів справи поштові повідомлення (а.с. 90-91), до початку судового засідання представником позивача було подано заяву про розгляд справи без його участі.

З огляду на викладене, а також враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, а тому вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо відмови відповідача у видачі сертифікату позивачу про засвідчення форс-мажорної обставини, що є необґрунтованою та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: Договір № 474/19 від 22.11.2019 (а.с. 13-20); Повідомлення № 10-09/1096 від 13.04.2020 (а.с. 21-23); лист № 3463/19.3/7-20 від 26.03.2020 (а.с. 24-25); заява № 10-09/1130 від 16.04.2020 про засвідчення форс-мажорних обставин (а.с. 26-30); Договір про надання послуг № 890-198/20 від 16.04.2020 (а.с. 31-34); лист № 408/08-15 від 30.04.2020 (а.с. 35-36).

16.04.2020 між Комунальним підприємством "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" (далі - Замовник) та Дніпропетровською торгово-промисловою палатою (далі - Виконавець) було укладено Договір про надання послуг № 890-198/20 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату наступні послуги:

- розгляд документів на предмет засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), якими унеможливлено виконання зобов`язання за договором, укладеним між резидентами України, та видачі сертифікатів про такі обставини або відмови у такій видачі;

- засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), якими унеможливлено виконання зобов`язань за договором, укладеним між резидентами України, а Замовник в свою чергу, зобов`язується оплачувати надані послуги.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 цього Договору та закінчується 31.12.2020 (пункти 7.1, 7.2 Договору).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 22.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕК «Укренерговугілля» та Комунальним виробничим підприємством Кам`янської міської ради «Міськводоканал», в подальшому назву було змінено на Комунальне підприємством "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради", було укладено Договір про постачання електричної енергії № 474/19, відповідно до пункту 2.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у грудні 2019 електричну енергію, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього Договору.

16.04.2020, у зв`язку з існуванням обставин, які позбавили позивача вчасно виконати грошові зобов`язання за Договором № 474/19 про постачання електричної енергії, останній звернувся до Дніпропетровської торгово-промислової палати з заявою № 10-09/1130 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями, посилаючись на те, що у зв`язку з коронавірусною інфекцією (COVID-19) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації, у зв`язку з чим це є надзвичайною обставиною, оскільки, носить винятковий загальнонаціональний характер і знаходиться поза межами впливу сторін договору.

На думку позивача, на період введення карантину суб`єкти господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення можуть бути звільнені від відповідальності при належному виконанні зобов`язань за господарськими договорами (на постачання електричної енергії, купівлі реагентів, тощо) із-за форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Листом від 30.04.2020 № 408/08-15 Дніпропетровська торгово-промислова палата повідомила позивача про відсутність підстав для засвідчення форс-мажорних обставин, зазначивши, що строк виконання Заявником своїх зобов`язань за Договором № 474/19 від 22.11.2019 настав ще в грудні 2019 року, тобто, встановлення з 12.03.2020. Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, відбулося значно пізніше, ніж для Замовника настав строк виконання його договірних зобов`язань. З наведеного йдеться, що Замовник не виконував свої зобов`язання за Договором і до введення карантину і це позбавляє Заявника можливості посилатися на введення карантину, як на форс-мажорну обставину.

Проте, позивач вважає, що відповідач в порушення пункту 6.8. Регламенту, без додаткових пояснень, документів, доказів наданих у встановлений термін, повідомив про відсутність підстав щодо визнання форс-мажорними обставин.

У зв`язку з необґрунтованою відмовою відповідача у видачі сертифікату про засвідчення форс-мажорної обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України , юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачем заявлені вимоги про визнання безпідставною відмову Дніпропетровської торгово-промислової палати сертифікату про засвідчення форс-мажорної обставини за заявою № 10-09/1130 від 16.04.2020 позивача за Договором № 474/19 про постачання електричної енергії від 22.11.2019 та зобов`язання Дніпропетровську торгово-промислову палату видати позивачу сертифікат про наявність форс-мажорної обставини, що унеможливило виконання Комунальним підприємством "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" грошового зобов`язання за Договором № 474/19 про постачання електричної енергії від 22.11.2019.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об`єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об`єднання.

Згідно зі статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5) (далі - Регламент).

Відповідно до пункту 3.1. Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об`єктивно впливають на виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Дія таких обставин може бути викликана:

- винятковими погодними умовами і стихійним лихом (Acts of God) (епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо);

- непередбаченими обставинами, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго), дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дія суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, обмеження комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту тощо);

- умовами, регламентованими відповідними рішеннями та актами державних органів влади, закриттям морських проток, ембарго, забороною (обмеження) експорту/імпорту тощо.

Вищезазначений перелік обставин не є вичерпним.

Пунктом 3.2. Регламенту визначено, що не вважаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, недодержання/порушення своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів тощо.

Відповідно до пункту 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Згідно з пунктом 6.3 Регламенту заява на засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (подається за підписом керівника підприємства, організації або, за його дорученням, довіреною особою. В заяві вказуються наявність за договором, контрактом, угодою та/або законом, нормативним актом встановлених зобов`язань, передбачений ними термін, обсяги і умови їх виконання, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), початок їх виникнення і термін дії, які, на думку зацікавленої сторони, унеможливили виконання цих зобов`язань. Окремо, у випадку наявності, в заяві вказуються договором (контрактом) або нормативним актом передбачені обставини, що звільняють сторони від відповідальності, перераховані події, які сторони погодилися вважати (або нормативний акт встановлює) форс-мажорними, орган країни, що засвідчує/підтверджує факт настання обставин форс-мажору; термін повідомлення сторони про їх настання, які саме зобов`язання за договором (контрактом) не можуть бути виконані внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), з посиланням та наданням доказів таких обставин.

З аналізу положень статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та пунктів 3.1, 3.2, 6.2, 6.4 Регламенту слідує, що форс-мажорними обставинами в розумінні наведених положень законодавства є обставини, які унеможливлюють виконання певного зобов`язання за договором, на підтвердження чого видається відповідний сертифікат.

В той же час, як встановлено судом, відповідно до умов договору № 474/19 про постачання електричної енергії від 22.11.2019, зобов`язанням позивача за вказаним договором є оплата вартості використаної електричної енергії. У заяві про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) позивач зазначив, що зобов`язання яке унеможливлює виконання у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин є оплата вартості використаної електричної енергії в грудні 2019 року .

Суд зазначає, що запровадження на території України режиму надзвичайної ситуації, у зв`язку з коронавірусною інфекцією (COVID-19), не вплинуло на виконання/невиконання позивачем зобов`язання з оплати послуг за договором.

Пунктом 6.15. Регламенту передбачено, що у разі, якщо за результатом розгляду заяви і наданих документів вбачається, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відсутні або відсутній причинно-наслідковий зв`язок між обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили) і невиконанням зобов`язання, ТПП України / регіональна ТПП надсилає заявникові відповідь про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), спираючись на висновок відповідно про відсутність форс-мажорних обставин, їх недоведеність або відсутність причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) і невиконанням зобов`язання..

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності з Регламентом та правомірно відмовив позивачу в засвідченні форс-мажорних обставин.

Суд зазначає, що Законом України "Про торгово-промислові палати України" до компетенції відповідача віднесено вирішення питання чи є вказані у поданій позивачем заяві № 10-09/1130 від 16.04.2020 обставини форс-мажорними (обставини непереборної сили) і в цьому випадку суд не вправі замість Дніпропетровської торгово-промислової палата надавати оцінку чи є викладені позивачем у вказаній заяві обставини форс-мажорними (обставинами непереборної сили).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 29.03.2018 у справі 910/7036/17.

Крім того, висновок ТПП не є актом державного органу, такий висновок лише одним із видів доказів, який не має наперед визначеної сили.

Заявляючи вимогу про зобов`язання відповідача видати сертифікат про наявність форс-мажорної обставини позивач вимагає від суду фактично підмінити Дніпропетровську торгово-промислову палату, що є неприпустимим, оскільки саме до повноважень зазначеного органу в силу положень частини 3 статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" віднесено засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 26.11.2015 у справі № 910/14673/15.

Водночас, як зазначено в частини 2 статті 4 Закону України "Про торгово-промислові палати України" втручання державних органів та їх посадових осіб у діяльність торгово-промислових палат, так само як і втручання торгово-промислових палат у діяльність державних органів та їх посадових осіб не допускається.

Вимога позивача про зобов`язання відповідача видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) направлена на встановлення саме судом наявності форс-мажорних обставин, що, згідно Закону України "Про торгово-промислові палати України" та Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18.12.2014 № 44(5)), не відноситься до компетенції суду.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 03.05.2018 у справі 906/1024/16.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 86 статті Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, у господарського суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладається на позивача.

Керуючись статями 73, 74, 76, 77, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Кам`янський Міськводоканал" Дніпропетровської обласної ради" до Дніпропетровської торгово-промислової палати про визнання безпідставною відмову у видачі сертифікату про засвідчення форс-мажорної обставини та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 01.10.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко