РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 м. Київ Справа № 910/9463/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "АТОН-ХХІ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО БІЗНЕС";

про: стягнення 86.762,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "АТОН-ХХІ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО БІЗНЕС" (далі - відповідач) про стягнення 86.762,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором фінансового лізингу ФЛО від 19.02.2020 № 051, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 86.762,00 грн., з яких: 35.912,00 грн. - основна заборгованість, 20.340,00 грн. - штраф (5 % від вартості предмету лізингу) та 30.510,00 грн. - штраф (15 % від вартості предмету лізингу).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9463/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як лізингодавцем, та відповідачем, як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу ФЛО від 19.02.2020 № 051 (далі - Договір), відповідно до предмету якого, зокрема, позивач зобов`язується набути у власність Екструдер SJ-A55-800, серійний № 99384, 2019 року випуску з основними параметрами згідно додатку № 4 далі - предмет лізингу, відповідно до встановленої відповідачем у замовленні специфікації та передати предмет лізингу в користування відповідачу на визначений строк за встановлену плату, визначену в додатку № 2 до Договору (п. 1.1 Договору).

Вартість предмету лізингу становить 203.400,00 грн.3.2

Пунктом 3.2 Договору визначено, що загальна сума лізингових платежів, термін оплати та порядок сплати відповідачем встановлюються Договором та в графіку сплати лізингових платежів (додаток № 2).

Розділом 8 Договору сторони визначили право контролю, а саме, зокрема:

- відповідач зобов`язаний за вимогою позивача, протягом п`яти робочих днів надавати інформацію про свій фінансово-економічний стан за формою, встановленою для подачі квартальної податкової звітності (п. 8.3.1 Договору);

- відповідач зобов`язаний на письмовий запит інформувати позивача про технічний стан предмета лізингу (п. 8.3.2 Договору).

Розділом 10 сторони передбачили відповідальність сторін, а саме, зокрема:

- у випадку прострочення термінів сплати лізингових (в тому числі авансового) платежів, передбачених пунктом 3.2 Договору, та інших платежів, передбачених умовами Договору, позивач має право вимагати від відповідача сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від непогашеної суми заборгованості за платежами за кожен день прострочення. У разі прострочення відповідачем строків оплати лізингових (в тому числі авансових) платежів, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача штраф за кожен такий випадок у розмірі: 5 % від вартості предмету лізингу у разі прострочення сплати лізингового (авансового) платежу на строк більше10 днів з дати, що визначена у графіку сплати лізингових платежів; 10 % від вартості предмету лізингу у разі прострочення сплати лізингового (авансового) платежу на строк більше 20 днів з дати, що визначена в графіку сплати лізингових платежів; 15 % від вартості предмету лізингу у разі прострочення сплати лізингового (авансового) платежу на строк більше 30 днів з дати, що визначена в додатку № 2 Договору (п. 10.2.1 Договору);

- за неподання інформації про стан предмета лізингу, недопущення до інспектування предмету лізингу на визначених Договором умовах, ненадання у встановлений строк інформації про фінансово-економічний стан відповідача, порушення інших норм, встановлених розділом 8 Договору, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 5 % від вартості предмету лізингу, за кожен відповідний випадок.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором лізингу.

Приписами ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Так позивачем передано відповідачу предмет лізингу за Договором, що підтверджується актом приймання-передачі від 23.03.2020 № б/н, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, відповідачем не здійснено на користь позивача повної сплати лізингових платежем за укладеним між сторонами спору Договором, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 86.762,00 грн., з яких: 35.912,00 грн. - основна заборгованість, 20.340,00 грн. - штраф (5 % від вартості предмету лізингу) та 30.510,00 грн. - штраф (15 % від вартості предмету лізингу).

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Відповідно до ч. 1 статті 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості, у вигляді лізингових платежів в розмірі 35.912,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 35.912,00 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так позивачем, направлена на адресу відповідача вимога про надання інформації від 06.05.2020 № 06/05/2020-04, зокрема, про фінансово-економічний стан та технічний стан предмету лізингу, яка залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Оскільки відповідач не виконав передбачені Договором зобов`язання, за які встановлено розміри штрафів за їх невиконання, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача: 10.170,00 грн. штрафу (5 % від вартості предмету лізингу) за ненадання інформації про фінансово-економічний стан; 10.170,00 грн. штрафу (5 % від вартості предмету лізингу) за ненадання інформації про технічний стан предмету лізингу та 30.510,00 грн. штрафу (15 % від вартості предмету лізингу) за прострочення сплати лізингового (авансового) платежу є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 25.06.2020 № 25/06/2020-04, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням "КОНФЕР ЛЕКС".

Так позивачем, в підтвердження здійснення оплати наданих послуг за вказаним договором подані до суду: акт виконаних робіт від 26.06.2020 № б/н на суму 2.000,00 грн. та квитанцію від 26.06.2020 № 0.0..1, з якої вбачається, що позивачем здійснено перерахування на користь вказаного адвокатського об`єднання 2.000,00 грн. в якості оплати гонорару за надання правової допомоги від 25.06.2020 № 25/06/2020-04.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО БІЗНЕС" (01014, м.Київ, Печерський район, ВУЛИЦЯ ЗВІРИНЕЦЬКА, будинок 63, ідентифікаційний код: 41853184) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "АТОН-ХХІ" (03035, м.Київ, Солом`янський район, ВУЛИЦЯ СУРИКОВА, будинок 3, офіс 19, ідентифікаційний код: 37441008) основну заборгованість в сумі 35.912 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп., штраф за ненадання інформації про фінансово-економічний стан в сумі 10.170 (десять тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп., штраф за ненадання інформації про технічний стан предмету лізингу в сумі 10.170 (десять тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп., штраф за прострочення сплати лізингових платежів в сумі 30.510 (тридцять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., витрати на правову допомогу в сумі 2.000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац