РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.09.2020Справа № 910/9073/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ХОФТ"

до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КИЇВСЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №5" ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ)

про стягнення 15 000,00 грн.,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ХОФТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КИЇВСЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №5" ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) про стягнення грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані прийняттям неправомірного рішення відповідачем, яке полягало у дискваліфікації тендерної пропозиції позивача. У зв`язку із чим, позивач звернувся до постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарги про порушення законодавства у сфері публічних закупівель для відновлення свого порушеного права та поніс збитки у розмірі 15 000, 00 грн. за подання скарги.

25.06.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення позовної заяви на адресу відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, ухвалою було встановлено строк відповідачу, який становить 15 днів з дня вручення вказаної ухвали, для подачі до суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, а також усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 була надіслана рекомендованим листом з повідомленнями про вручення поштового відправлення №715 на юридичну адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: Україна, 03115, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВІДПОЧИНКУ, будинок 11.

Поштове відправлення, що було направлене на вказану адресу, повернулося на адресу суду 14.07.2020 з відміткою: «Відправлення вручено 08.07.2020».

16.07.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

В свою чергу, 16.07.2020 представник відповідача за довіреністю Бровач О.Є. ознайомився з матеріалами справи №910/9073/20 про що свідчить відповідний запис на зворотній стороні клопотання відповідача від 16.07.2020.

Разом з цим, відзиву або будь-яких інших заяв станом на момент ухвалення даного рішення відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України).

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Разом з цим, згідно з ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Частиною 1 статті 248 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи факт того, що строк, передбачений для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, закінчився, тоді як відповідачем не подано жодної заяви по суті спору, а також не надано клопотання про поновлення процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій, справа підлягає розгляду за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у визначений судом строк не подав відзив на позов, не заявив жодних заяв, клопотань та заперечень по суті спору, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами.

Беручи до уваги запровадження карантину та особливого режиму роботи суду, зважаючи на період перебування судді Приходько І.В. у відпустці та на лікарняному, завершальний розгляд справи здійснювався 30.09.2020.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2020 Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення №9151-р/пк-пз, згідно з яким, за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" від 17.04.2020 №UA-2020-03-13-001855-a.b2, зобов`язано комунальне некомерційне підприємство "КИЇВСЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №5" ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) скасувати рішення про відхилення тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю "ХОФТ" та рішення про визначення товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ КАПІТАЛ БУД" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015:45450000-6 - Інші завершальні будівельні роботи", оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за №UA -2020-03-13-001855-а.

Звертаючись із вказаною скаргою на неправомірне рішення відповідача, позивач сплатив 15 000,00 грн. за подання скарги відповідно до ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі" на підставі платіжного доручення №860 від 17.04.2020.

Як встановлено у рішенні Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №9151-р/пк-пз від 12.05.2020 року, неправомірно відхиливши пропозицію позивача з підстав, наведених у протоколі засідання тендерного комітету від 10.04.2020 №147, відповідач порушив вимоги статті 30 Закону, та, як наслідок, неправомірно визначивши Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ КАПІТАЛ БУД" переможцем процедури закупівлі, відповідач порушив право позивача на об`єктивний та неупереджений розгляд його тендерної пропозиції.

Відповідно до частини дев`ятої статті 18 Закону України "Про публічні закупівлі" за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або не оприлюднення інформації про закупівлі, передбаченої цим Законом) та про заходи, що повинні вживатись для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства, або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

Враховуючи викладене, права та законні інтереси позивача можуть бути захищені шляхом зобов`язання відповідача скасувати рішення про відхилення пропозиції позивача та рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ КАПІТАЛ БУД" переможцем процедури закупівлі.

Позивач посилається на те, що внаслідок прийняття відповідачем означеного вище неправомірного рішення, позивачу завдана шкода у вигляді витрат, які позивач поніс для відновлення свого порушеного права на загальну суму 15 000,00 грн., і зважаючи на положення статті 1166 Цивільного кодексу України, просить стягнути зазначені кошти з відповідача.

Отже, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми реальних збитків у розмірі 15 000,00 грн., які він поніс через неправомірні дії відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним грошових витрат (шкоди) завданих неправомірними рішеннями відповідача за результатами публічних закупівель, отже, правовідносини, які виникли між сторонами у справі з приводу стягнення заявленої позивачем до стягнення суми, є позадоговірними, а тому до цих правовідносин застосовуються положення глави 82 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України до збитків відносяться, серед іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди та її розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, передбачаються особливості відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до приписів даної статті така шкода відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Приймаючи до уваги спеціальну норму, викладену у ст. 1173 Цивільного кодексу України щодо наявності чи відсутності вини, наявність вини заподіювача шкоди презюмується.

Отже, оскільки вина заподіювача шкоди презюмується, позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, факт заподіяння матеріальної шкоди та її розмір, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та матеріальною шкодою.

Так, незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було прийняте рішення, яке за результатом його оскарження визнане неправомірним відповідним рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарги про порушення замовником законодавства у сфері публічних закупівель і відповідача було зобов`язано скасувати рішення про відхилення пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "Хофт" та рішення про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ КАПІТАЛ БУД" переможцем процедури закупівлі.

Оскаржуючи такі дії відповідача, позивач поніс витрати в сумі 15 000,00 грн., які є обов`язковим платежем у випадку оскарження рішення тендерного комітету у процедурі закупівлі товарів і послуг, а відтак знаходяться в причинному зв`язку із діями службових осіб відповідача.

В рішенні Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №9151-р/пк-пз від 12.05.2020 вже встановлені обставини, які підтверджують спричинення відповідачем та його вину у порушенні прав та законних інтересів позивача, для захисту яких він звертався до органу оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі", за подання скарги до органу оскарження справляється плата. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України. Органом оскарження є Антимонопольний комітет України.

Розмір плати визначений Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 23.03.2016 року. У разі оскарження процедури закупівлі робіт справляється плата в розмірі 15 000,00 грн.

Досліджуючи питання причинного зв`язку між витратами позивача на внесення плати за подання скарги до органу оскарження, суд вважає, що така витрата є об`єктивно необхідною, оскільки такий платіж є обов`язковим для ініціювання розгляду органом оскарження відповідної скарги, а тому кошти, сплачені позивачем для відновлення його порушеного права, є збитками у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

Викладене свідчить про те, що позивачем доведено наявність збитків, протиправної поведінки заподіювача збитків, яку встановлено рішенням уповноваженого органу, причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача, а відповідно і повний склад правопорушення, який є умовою відшкодування позивачеві збитків у розмірі 15 000,00 грн.

За встановлених вище обставин суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджений повний склад правопорушення, який є умовою відшкодування позивачеві збитків у розмірі 15 000,00 грн., тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача цих коштів є обґрунтованими та правомірними.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач не скористався правом на подання відзиву у визначений судом строк, не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлений до стягнення розмір збитків, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування позивачеві збитків у розмірі 15 000,00 грн., нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору з огляду на задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КИЇВСЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №5" ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) (Україна, 03115, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВІДПОЧИНКУ, будинок 11, ідентифікаційний код 00185028) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ХОФТ" (Україна, 04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 6; ідентифікаційний код 40710017) 15 000,00 грн. збитків, та 2 102,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2020.

Суддя І.В. Приходько