РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.09.2020Справа № 910/7794/19
За позовом Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури

до Приватного підприємства "ЕММА"

про стягнення 292 882,9 грн.

Суддя Борисенко І.І.

секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 292 882,90 грн., з яких 156 003,75 грн. борг за орендні платежі за період з серпня 2018 по квітень 2019р. за Договором оренди від 11.10.2006 №3601 та 45 649,04грн. борг із земельного податку, 48 706,62грн. борг за комунальні платежі, а також нараховані інфляційні втрати, пені, 3% річних за Договором оренди від 11.10.2006 №3601 та за Договором від 01.01.2015 №2 про відшкодування витрат по наданню комунальних послуг та компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку) за період з серпня 2018 по квітень 2019р. у сумі 42 523, 56грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди №3601 від 11.10.2006 та договором №2 від 01.01.2015 на відшкодування витрат по наданню комунальних послуг та компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 30.07.2019.

Судові засідання неодноразово відкладались за клопотаннями сторін.

Представник позивача в cудовому засіданні 12.12.2019 підтримав подану через відділ діловодства суду заяву про уточнення позовних вимог від 12.12.2019, відповідно до якої просить стягнути з Приватного підприємства "ЕММА" 96 338,90грн., з яких залишок заборгованості за оренду у сумі 71 203,75коп, 16 628,53грн. податок на землю, 8 506,62грн. комунальні платежі.

В подальшому, представник позивача в судовому засіданні 04.02.2020 підтримав подану через відділ діловодства суду заяву про уточнення позовних вимог від 04.02.2020, відповідно до якої просить стягнути з Приватного підприємства "ЕММА" загальну суму 138 004,88грн., з яких залишок заборгованості за оренду у сумі 57 703,75коп, 1 112,82грн. податок на землю, 25 846,54грн. комунальні платежі. Крім того, просив стягнути з Приватного підприємства "ЕММА" 57 341,77грн, з яких нарахування 3% річних, пені та інфляційних втрат, що загалом становить 138 004,88грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, фактично позивач зменшив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, у зв`язку з частковою сплатою відповідачем та просив суд стягнути залишок заборгованості за оренду у сумі 80 663,11 грн (57 703,75коп, 1 112,82грн. податок на землю, 25 846,54грн. комунальні платежі) та збільшив позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат та просив стягнути з відповідача загалом 57 341,77грн. (первісно заявлялась загальна сума 42 523, 56грн. пені, 3% річних, інфляційних втрат).

Оскільки позивачем не доплачено судовий збір на збільшену суму (14 818,21грн.) за розгляд вимог в частині їх збільшення, подана заява Позивача про збільшення та зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду в частині 80 663,11 грн (57 703,75коп, 1 112,82грн. податок на землю, 25 846,54грн. комунальні платежі) та в загальній сумі 42 523, 56грн. - пені, 3% річних, інфляційних втрат, а отже мала місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішувався в подальшому спір по суті.

Представник Відповідача в судові засідання не з`являвся, проте до кожного судового засідання подавав Відзив на позовну заяву с доказами часткової сплати суми заборгованості.

Так, до відділу діловодства суду від Відповідача подані наступні документи:

- Відзив на позовну заяву від 18.07.2019 за № 1/05-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 16.09.2019 за № 1/06-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 24.10.2019.за № 2/01-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 25.11.2019 за № 3/02-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 09.12.2019за № 4/01-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 20.01.2020 за № 1/2020/01-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 20.01.2020 за № 1/2020/01-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 20.01.2020 за № 1/2020/01-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 03.02.2020 за № 1/2020/02-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 06.04.2020 за № 1/2020/04-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву ввід 15.06.2020 за № 1/2020/06-Ю з доказами часткової сплати заборгованості;

- Відзив на позовну заяву від 27.07.2020 за № 1/2020/08-Ю з доказами часткової сплати заборгованості.

У Відзиві на позовну заяву від 27.07.2020 за № 1/2020/08-Ю поданому Відповідачем 28.07.2020 через відділ діловодства суду Відповідач повідомив суду про те, що ним у жовтні-грудні 2019 та січні-липні 2020 здійснені чергові оплати, в тому числі плануються після закінчення карантину завершити оплати та зробити Акт звірки спільно з Позивачем, які стосуються даного позову.

Оскільки в розрахунках Позивача та Відповідача містилися розбіжності, суд в судовому засіданні 28.07.2020 оголосив перерву до 22.09.2020 та запропонував останнім до наступного судового засідання провести звірку взаєморозрахунків і в судовому засіданні подати Акт звірки взаєморозрахунків між сторонами.

14.08.2020 до суду надійшла Заява Приватного підприємства "ЕММА" про відсутність заборгованості за справою №910/7794/19, в зв`язку з чим Відповідач просить провадження у справі припинити через відсутність предмету спору у відповідності до ч.1-1 ст. 80 ГПК України. До Заяви Відповідачем подано Акт звірки розрахунків між сторонам, з якого вбачається що основного боргу за Відповідачем не рахується.

Також 22.09.2020 до суду від Приватного підприємства "ЕММА" надійшла додатково Заява, в якій останній повідомив суду щодо неможливості забезпечити явку свого представника (юриста).

22.09.2020 до суду також надійшло Клопотання Позивача про прийняття Акту звірки взаєморозрахунків з ПП "ЕММА", в якому Позивач зазначив, що наданий представнику Відповідача для узгодження звірки взаєморозрахунків станом на 21 вересня 2020 не підписаний останнім.

З Акту звірки наданому Позивачем станом на 21.09.2020 вбачається, що дійсно за Відповідачем не рахується основний борг по орендним платежам, комунальним послугам та борг із земельного податку, проте залишився борг в загальній сумі 42 523, 56грн. - пені, 3% річних, інфляційних втрат, з яких: 18 823,19грн. пені, 1 789,36грн. -3%річних, 6 087,10грн. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату орендних платежів, 5 818,80грн. пені, 544,65грн. -3% річних, 1 816,59грн. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату комунальних платежів та 5 527,02грн. пені, 501,64грн. -3% річних, 1 615,13грн. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату земельного податку, а отже має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (Орендодавець) та Приватним підприємством "ЕММА" (далі - відповідач, орендар) був укладений договір нерухомого майна, що належить до державної власності №3601 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. Орендодавець (Фонд державного майна України по м. Києву) передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, площею 297,0кв.м (в т.ч. місця загального користвання площею 98,60кв.м) розміщене за адресою: м. Київ, вул. Смирнова - Ласточкіна,20, корпус 2, поверх 1, що знаходиться на балансі Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури (надалі Балансоутримувач), вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 30.04.2,00грн. Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (67,0кв.м) та видавництва вітчизняних книг (230,0кв.м).

Відповідно до п. 2.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та Акта приймання-передачі Майна.

Пунктом 7.1 Договору визначено: передати Орендарю в оренду Майно згідно з цим Договором по акту-приймання-передачі Майна, який підписується одночасно з цим Договором.

Проте, в матеріалах справи відсутній Акт приймання-передачі Майна.

Судом не встановлено договірних відносин щодо оренди державне нерухоме майна, площею 297,0кв.м (в т.ч. місця загального користвання площею 98,60кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Смирнова - Ласточкіна,20, корпус 2, поверх 1) між Національною академією образотворчого мистецтва і архітектури та відповідачем (Приватним підприємством "ЕММА").

Окрім того, матеріали справи не містять виставлених та підписаних Актів виконаних робіт.

До позову позивач долучив лише власний розрахунок суми заборгованості з орендної плати та акт звірки взаєморозрхунків, який не є належним та допустимим доказом на підтвердження викладених позивачем обставин.

Таким чином, судом встановлено що Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури (Позивач) не є стороною Договору нерухомого майна, що належить до державної власності від 11.10.2006р. №3601, а є лише балансоутримувачем нерухомого майна, проте зазначеним договором не визначено її прав та обов`язків як балансоутримувача.

Тому у Позивача не виникло ніяких прав за Договором від 11.10.2006р. №360, в тому числі і прав щодо вимоги Позивача про стягнення боргу у сумі 156 003,75грн. боргу по оренді та нараховані 18 823,19грн. пені, 1 789,36грн.-3% річних та 6 087,10грн.інфляційні втрати за несвоєчасну оплату заборгованості за оренду.

З цих підстав суд відмовляє Позивачу в задоволенні вимоги про стягнення з Приватного підприємства "ЕММА" 156 003,75грн. боргу по оренді та нараховані 18 823,19грн. пені, 1 789,36грн.-3% річних та 6 087,10грн.інфляційні втрати за несвоєчасну оплату заборгованості за оренду.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення 48 706,62грн. заборгованості, 5 818,80грн. пені, 544,73грн.-3% річних, 1 816,59грн. інфляційних втрат по відшкодуванню витрат по наданню комунальних послуг та 45 649,04грн. заборгованості, 5 527,02грн. пені, 501,64грн.-3% річних, 1 615,13грн. інфляційних втрат по компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку) за Договором від 01.01.2015 №2 про відшкодування витрат по наданню комунальних послуг та компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку).

Судом встановлено, що між Національною академією образотворчого мистецтва і архітектури (Балансоутримувач) та Приватним підприємством "ЕММА" 01.01.2015р укладено Договір №2 про відшкодування витрат по наданню комунальних послуг та компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку).

Відповідно до п. 1.1 Балансоутримувач, забезпечує обслуговування та утримання державного майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Смирнова - Ласточкіна,20, корпус 2, поверх 1 і прилеглої території. Орендар відшкодовує витрати Баласоутримувача, повязаних з наданням комунальних послуг та відшкодування послуг за користування земельної ділянкою (земельного податку) пропорційно до займаної ним площі.

Розділом 2 сторонами визначено обов`язки сторін.

Відповідно до п. 2.1 Договору Балансоутримувач майна зобов`язується забезпечити:

-надання Орендарю комунальних послуг за діючими розцінкам тарифами ( п.2.1.1);

-інформування Орендаря про зміни витрат на утримання орендованого Майна та тарифів на послуги (2.1.3);

Відповідно до п. 2.2 Орендар зобов`язується:

-дотримуватись вимог установлених правил користування орендованим Майном (п. 2.2.1.);

-своєчасно інформувати Балансоутримувача про --- елементів орендованого Майна (п.2.2.2);

- Пунктом 2.2.3 Договору сторони встановили, що не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем перерахувати на рахунок Балансоутримувача витрати, пов`язані з відшкодуванням комунальним послуг та відшкодування послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку) відповідно розрахунків Балансоутримувача, здійснюваних відповідно до вимог Податкового кодексу України та на підставі Витягу з технічної документації №Ю-31782/2005про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки (кадастровий номер №91:162:002).

При несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Отже, щомісячно Відповідач зобов`язаний був, відповідно до п. 2.2.3 договору, відшкодовувати витрати балансоутримувача за надання комунальних послуг та відшкодування послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку).

Але, всупереч умовам Договору про відшкодування витрат Відповідач не виконував належним чином свої договірні зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач в порушення умов договору та норм зазначених статей Цивільного кодексу України, несвоєчасно сплачував витрати, пов`язані з відшкодуванням комунальних послуг та відшкодування послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку).

За відповідачем на час звернення Позивача до суду рахувалася заборгованість за Договором від 01.01.2015 №2 за період з серпня 2018 по квітень 2019, а саме: заборгованість з відшкодування комунальних послуг (48 706,62грн.) та відшкодування послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку) (45 649,04грн.) в загальній сумі 94 355,66 грн.

В процесі розгляду справи відповідач до кожного судового засідання сплачував частину заборгованості, в зв`язку з чим, в судових засіданнях оголошувались перерви для перевірки Позивачем здійснених Відповідачем проплат.

До матеріалів справи долучені акти звірки взаєморозрахунків надані позивачем та відповідачем за період з серпня 2018 року по квітень 2019 року, з яких вбачається що станом на 22.09.2020 заборгованість з відшкодування комунальних послуг (48 706,62грн.) та відшкодування послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку) (45 649,04грн.) відсутня.

Як встановлено судом, після звернення позивача з позовом та відкриття провадження у справі (ухвала від 19.06.2019) відповідач сплатив заборгованість з відшкодування комунальних послуг (48 706,62грн.) та відшкодування послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку) (45 649,04грн.) в загальній сумі 94 355,66 грн., про що свідчать платіжні доручення долучені до матеріалів справи і сторонами факт сплати зазначеного боргу не заперечується.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, зважаючи на те, що відповідачем, після відкриття провадження у справі вчинено дії щодо погашення суми основного боргу у розмірі 94 355,66 грн., суд на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України закриває провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 94 355,66 грн. (з відшкодування комунальних послуг (48 706,62грн.) та відшкодування послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку) (45 649,04грн.).

Разом з тим, оскільки відповідач у встановлені строки не виконав свого обов`язку щодо оплати послуг, Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 544,73грн., 1 816,59грн. інфляційних втрат по відшкодуванню витрат по наданню комунальних послуг та 501,64грн.-3% річних, 1 615,13грн. інфляційних втрат по компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або Законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Оскільки суду доведено факт наявності основної заборгованості відповідача перед позивачем на час звернення Позивача до суду з відшкодуванням комунальним послуг та відшкодуванням послуг за користування земельною ділянкою (земельного податку), яка була сплачена Відповідачем в процесі розгляду справи, а отже зважаючи на встановлений факт прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем також нарахована пеня в розмірі 5 818,80грн. за несвоєчасну сплату комунальних послуг та 5 527,02грн. пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку)

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від сум невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 2.2.3 Договору визначено, що Орендар зобов`язаний при несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку не більше двох облікових ставок НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог, відповідно до розрахунку позивача, дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 5 818,80грн. за несвоєчасну сплату комунальних послуг та 5 527,02грн. пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку)

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури частково.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з врахуванням сплати відповідачем боргу за комунальні послуги (48 706,62грн.) та користування земельною ділянкою (45 649,04грн.) в процесі розгляду справи.

Керуючись статтями 129, 231 (п.2ч.1), 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ЕММА" (04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, буд. 20, корпус 2, ідентифікаційний код 21556279) на користь Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури (04053, м. Київ, вул. Вознесенський узвіз, буд. 20, ідентифікаційний код 02214165) пеню в розмірі 5 818 (п`ять тисяч вісімсот вісімнадцять)грн.80коп. за несвоєчасну сплату комунальних послуг, 5 527 (п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім)грн.02коп. пені за несвоєчасну сплату компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку), 3% річних у сумі 544 (п`ятсот сорок чотири)грн.73коп., 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять)грн.59коп. інфляційних втрат по відшкодуванню витрат по наданню комунальних послуг, 501(п`ятсот одна)грн.64коп.-3% річних, 1 615 (одна тисяча шістсот п`ятнадцять)грн.13коп. інфляційних втрат по компенсації витрат за користування земельною ділянкою (земельного податку) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 652 (одна тисяча шістсот п`ятдесят дві ) грн. 69 коп.

В частині вимоги про стягнення основного боргу по оренді, пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну оплату заборгованості за оренду - відмовити.

В частині вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги (48 706,62грн.) та за користування земельною ділянкою (земельного податку) (45 649,04грн.) в загальній сумі 94 355,66 грн. провадження у справі закрити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.09.2020

Суддя І.І. Борисенко