ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. Справа № 911/1906/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Манчуленко Я. В. (адвокат довіреність № 0001000/5915-20 від 03.03.2020 р.);

від відповідача: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ

до Ялтинської міської ради, м. Ялта, Автономна Республіка Крим

про розірвання договору оренди земельної ділянки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

АТ „Державний експортно-імпортний банк України звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до Ялтинської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.04.2006 р., укладеного між Ялтинською міською радою та ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неможливістю фактичного використання земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки від 19.04.2006 р., укладеного між Ялтинською міською радою та ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України, у зв`язку із тимчасовою окупацією території Автономної Республіки Крим.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.07.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/1906/20 за позовом АТ „Державний експортно-імпортний банк України до Ялтинської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 05.08.2020 р.

05.08.2020 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 26.08.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.08.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 09.09.2020 р.

09.09.2020 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи по суті спору не надав.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

19.04.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку: „землі іншої комерційної діяльності, код 1.11.6, розташовану за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Ялта, вул. Московська, 31-А (кадастровий номер № :01:003:0106).

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. договору в оренду надається земельна ділянка загальною площею 0, 1860 га, в тому числі по угіддям: 0, 1860 га „землі забудови, в тому числі, землі, які використовуються з комерційною метою.

2.2. На земельній ділянці розташовані будівлі і споруди.

Пунктом 3.1. договору визначено строк його дії, згідно якого договір оренди укладений строком на 50 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що земельна ділянка надається в оренду для обслуговування банку.

Пунктом 9.3.2. договору передбачено, що орендар має право використовувати орендовану земельну ділянку самостійно у відповідності з метою, зазначеною у договорі.

Пунктом 12.4. договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання у випадках:

12.4.1. неосвоєння земельної ділянки протягом двох років;

12.4.2. взаємної згоди сторін;

12.4.3. рішення суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною зобов?язань, передбачених договором, і внаслідок випадкового зниження, пошкодження орендованої земельної ділянки, що суттєвим шляхом перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом;

12.4.4. за вимогою однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною зобов?язань, передбачених даним договором;

12.4.5. добровільної відмови орендаря від оренди земельної ділянки;

Згідно з п. 12.5. договору дія договору припиняється шляхом його розірвання у випадку дострокового розірвання договору здійснюється лише при умові письмового попередження зацікавленою особою не пізніше ніж за два місяці.

19.04.2006 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у в строкове, платне користування земельну ділянку загальною площею 0, 1860 га: „землі іншої комерційної діяльності, код 1.11.6, розташовану за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Ялта, вул. Московська, 31-А (кадастровий номер № :01:003:0106).

02.10.2006 р. вказаний договір було зареєстровано у Кримській регіональній філії ДП „Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 10.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 19.04.2006 р., укладений між Ялтинською міською радою та ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст. 1 Закону України „Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 цього ж закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною 3 ст. 291 цього ж кодексу передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 652 цього ж кодексу у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

4. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи - орендаря;

відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148 1 Земельного кодексу України.

Статтею 32 цього ж закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань.

У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 12.4. договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання у випадках:

12.4.1. неосвоєння земельної ділянки протягом двох років;

12.4.2. взаємної згоди сторін;

12.4.3. рішення суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною зобов?язань, передбачених договором, і внаслідок випадкового зниження, пошкодження орендованої земельної ділянки, що суттєвим шляхом перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом;

12.4.4. за вимогою однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною зобов?язань, передбачених даним договором;

12.4.5. добровільної відмови орендаря від оренди земельної ділянки;

Згідно з п. 12.5. договору дія договору припиняється шляхом його розірвання у випадку дострокового розірвання договору здійснюється лише при умові письмового попередження зацікавленою особою не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

2. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у процесі розгляду справи, з моменту укладення сторонами спірного договору оренди земельної ділянки та у період дії договору після тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та на сьогодняшній день позивач позбавлений можливості фактичного використання земельної ділянки за договором, а тому суд вважає, що вказані обставини (тимчасова окупація території Автономної Республіки Крим) є істотною зміною обставин, яким сторони керувались при укладенні договору, і сторони в момент укладення договору не могли припускати настання вказаних осбтавин, позивач жодним чином не міг усунути причини, що призвели до настання такої істотної зміни обставин, подальше виконання договору оренду земельної ділянки порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача на те, що він розраховував при укладенні договору, і із суті договору оренди земельної ділянки та звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни таких обставин несе позивач, а тому суд дійшов висновку, що за таких обставин у позивача виникло право на розірвання спірного договору оренди земельної ділянки з підстав, зазначених у ст. 652 Цивільного кодексу України, пунктах 12.4., 12.5. договору оренди земельної ділянки.

Отже, вимога позивача до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.04.2006 р., укладеного між Ялтинською міською радою та ВАТ „Державний експортно-імпортний банк України, є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 19.04.2006 р. між Ялтинською міською радою (ідентифікаційний код 25149223) та Відкритим акціонерним товариством „Державний експортно-імпортний банк України (ідентифікаційний код 00032112).

3. Стягнути з Ялтинської міської ради (98600, площа Радянська, 1, м. Ялта, Автономна Республіка Крим; ідентифікаційний код 25149223) на користь Акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України (03150, вул. Антоновича, 127, м. Київ; ідентифікаційний код 00032112) судові витрати 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

30 вересня 2020 р.