ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2020 року Справа № 908/1194/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., за участю секретаря судових засідань Бурдюг Т.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального дошкільного закладу № 6 "Струмок" Дніпрорудненської міської ради Запорізької області (м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області),

до відповідача: Приватного підприємства "МВСТРОЙ" (с. Воскресенка Іванівського району Херсонської області),

про стягнення 394607,85 грн.,

за участю представників сторін: не прибули.

Позивач 16.06.2020 року звернувся до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт за кожен день прострочення - 173 627 грн. 30 коп., штраф у розмірі 7% вартості договору - 220 980 грн. 55 коп..

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.05.2020 року матеріали позовної заяви Комунального дошкільного закладу №6 "Струмок" Дніпрорудненської міської ради Запорізької області передано за підсудністю до Господарського суду Херсонської області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020 року справу розподілено судді Сулімовській М.Б.

Ухвалами Господарського суду Херсонської області від 19.06.2020 та 13.07.2020 позовну заяву залишено без руху.

У зв`язку з перебуванням судді Сулімовської М.Б. у відпустці та необхідністю вирішення питання щодо подальшого руху позовної заяви, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Цим розподілом 31.07.2020 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 03.08.20, після усунення позивачем у встановлений судом строк недоліків, які послугували підставою для залишення позову без руху, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, на 25 серпня 2020 року о 14:00.

Розгляд справи по суті у судовому засіданні відкладався протокольною ухвалою з 25.08.20 до 10.00 01.10.20.

У судовому засіданні 01.10.20 ухвалено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві посилається на наступні обставини:

за умовами укладеного сторонами Договору № 26/11-2019 про закупівлю за державні кошти від 26.11.19 Підрядник (Відповідач) прийняв на себе зобов`язання у строк не пізніше 31.12.2019 здійснити капітальний ремонт ДПЗ № 6 «СТРУМОК». Утеплення зовнішніх фасадів та покрівлі будівлі по вул. Шахтарська, 48-А у м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області, однак до цього часу дані роботи не виконанні;

умовами пункту 11.3 зазначеного Договору передбачена відповідальність Підрядника за порушення строків виконання зобов`язання з вини Підрядника - з Підрядника стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додаткового стягується штраф у розмірі 7% вартості Договору;

за розрахунком Позивача розмір пені становить 173 627,30грн., а розмір штрафу - 220 980,55 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

Відповідач вважає, що порушення строків зобов`язання відбулося з вини Замовника, а не Підрядника, тому покладення на останнього відповідальності суперечить умовам договору та чинному законодавству;

за умовами договору строк його дії до 31 грудня 2019 року, датою початку виконання робіт є дата підписання договору, тобто у Підрядника (Відповідача) було 35 днів для виконання договору, саме на 35 днів підприємством було сплановано графік виконання робіт;

як стверджує Відповідач, несвоєчасне надання дозволу на виконання будівельних робіт, та не передача Будівельного майданчика, потягли за собою зміну графіку виконання робіт, з 35 днів до 13 днів, що являється істотною зміною умов договору, виконати капітальний ремонт ДНЗ № 6 з утепленням зовнішніх фасадів та покрівлі будівлі за 13 днів просто фізично неможливо.

Сторони у справі, повідомлені про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвал суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, не скористались своїм правом на участь у вирішенні спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ГПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Відповідачем 24.09.20 та Позивачем 28.09.20 (за 6 та за 2 дні до судового засідання, відповідно) подані заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, які не скріплені електронним цифровим підписом, у зв`язку з чим залишені судом без розгляду.

Крім того, Позивачем 01.10.20 подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

16.06.20 - позов;

09.07.20 - позов уточнений;

27.07.20 - заява про усунення недоліків позовної заяви;

28.09.20 - заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції;

01.10.20 - заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

25.08.20 - заява про відкладення розгляду справи;

26.08.20 - відзив;

24.09.20 - заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

З`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши у судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2019 року між Комунальним дошкільним навчальним заклкдрм № 6 «СТРУМОК» Дніпрорудненської міської ради Запорізької області (надалі за текстом - Замовник, Позивач) та Приватним підприємством «МВСТРОЙ» (надалі за текстом - Підрядник, Відповідач) був укладений договір № 26/11-2019 про закупівлю за державні кошти (надалі за текстом - Договір).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду та з огляду на статтю 174 Господарського кодексу України, статтю 11 Цивільного кодексу України, є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених ним.

Даний договір був укладений відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» № 922-У1ІІ від 25.1.2015 року.

Відповідно до умов вищевказаного Договору предмет договору визначається з обов`язковим посиланням на проект будівництва та Технічну специфікацію предмету закупівлі - капітальний ремонт ДНЗ № 6 «СТРУМОК». Утеплення зовнішніх фасадів та покрівлі будівлі по вул. Шахтарська, 48-А у м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області.

Вартість робіт з Будівництва «Капітальний ремонт ДНЗ № 6 «СТРУМОК». Утеплення зовнішніх фасадів та покрівлі будівлі по вул. Шахтарська, 48-А у м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області визначена сторонами Договору за результатами проведених торгів та становить 3 156 865, 00 (три мільйони сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 00 коп., без ПДВ.

Відповідно до календарного графіку виконання робіт, який був узгоджений сторонами Договору та є невід`ємною частиною Договору - строк виконання робіт складає повний місяць з моменту підписання Договору, тобто грудень 2019 року. Таким чином, Підрядник повинен був почати виконувати роботи у грудні 2019 року, однак до теперішнього часу роботи не розпочинались.

П. 4 розділу Договору «Внесення змін у Договір та його розірвання» передбачено, що при суттєвих порушеннях Підрядником своїх зобов`язань, які створюють передумови для несвоєчасного закінчення будівництва Об`єкта (відставання від графіків виробництва більше двох місяців при фінансуванні Замовником будівництва, неодноразові грубі порушення будівельних норм та правил при будівництві, відхилення від проектних рішень) Замовник має право заборонити підряднику подальше виконання робіт.

Умовами пункту 11.3 Договору Розділу «Відповідальність сторін за порушення зобов`язань за Договором та порядок урегулювання спорів» передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання з вини Підрядника - з Підрядника стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів - додаткового стягується штраф у розмірі 7% вартості Договору.

Як зазначає Позивач у позовній заяві, 18 грудня 2019 року ним був отриманий Дозвіл на виконання будівельних робіт за № 41154 від 10 грудня 2019 року.

Враховуючи строк дії Договору (до 31 грудня 2019 року) та дату початку виконання робіт за Договором (дата підписання Договору), у Підрядника (Відповідача) було 35 днів для виконання будівельних робіт, і саме на 35 днів, як стверджує Відповідач, ним було сплановано графік виконання робіт.

Позивачем, як Замовником, в порушення умов п. 1 Розділу «Організація виконання робіт» Договору (без складання акту прийому-передачі документів) було передано Відповідачу, як Підряднику лише проектно-кошторисну документацію на об`єкт будівництва «Капітальний ремонт ДНЗ № 6 «Струмок». Утеплення зовнішніх фасадів та покрівлі будівлі по вул. Шахтарській, 48-А в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області».

Дозвіл на виконання будівельних робіт № 41154, виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 10.12.19, було направлено Підряднику (Відповідачу) засобами поштового зв`язку лише 18 грудня 2019 року.

Будівельний майданчик Замовником передано не було.

Таким чином, з вини Замовника був порушений графік виконання робіт за Договором.

20 грудня 2019 року Позивач направив на адресу Відповідача лист-претензію, а 24 лютого 2020 року Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію.

04 березня 2020 року Відповідач надіслав на адресу Позивача відповідь на претензію, в якій повністю заперечував проти претензії, та пропонував мирне вирішення спору.

Несвоєчасне надання дозволу на виконання будівельних робіт, та не передача Будівельного майданчика, потягли за собою зміну (зменшення) графіку виконання робіт, з 35 днів до 13 днів, що виявилося істотною зміною умов договору.

Приватне підприємство «МВСТРОЙ» 13.12.19 зверталося до КДНЗ № 6 «Струмок» Дніпрорудненської міської ради Запорізької області з пропозицією про розірвання спірного договору у зв`язку з істотною зміною обставин, відповідний проект додаткової угоди до Договору Приватним підприємством «МВСТРОЙ» отримано КДНЗ № 6 «Струмок» 17.12.19 (аркуші справи 107 - 110). Однак, сторони не дійшли згоди щодо розірвання Договору. З відповідним позовом до суду Відповідач не звертався.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами (за умовами п. 1 Розділу «Організація виконання робіт» Договору обов`язкове складання акту прийому-передачі документів) виконання Замовником зобов`язання щодо передачі Підряднику будівельного майданчику та всієї дозвільної документації, що унеможливило виконання зобов`язання Підрядником.

За вказаних обставин аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені Відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право па захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована па встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (частини 1-3 статті 188 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до частини 2 статті 883 Цивільного кодексу України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши у судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на позивача повністю.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 05 жовтня 2020 р.

Суддя Ю.В. Гридасов