ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3259/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Уперєвої Д.В.

та представників:

від позивача: Северин А.Б. - адвокат;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс", смт Слобожанське, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро", с. Новотаромське, Дніпропетровська область

відповідача-2: Приватного підприємства "Компанія Лінк", м. Дніпро

про стягнення 528 627,81 грн

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про солідарне стягнення з відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро" та з відповідача-2: Приватного підприємства "Компанія Лінк" 791 622,12 грн, з яких: 743 608,50 грн - основний борг, 1903,91 грн - пеня, 24 978,33 грн - 3% річних, 21 131,38 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача-1.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 зобов`язань за договором поставки № КоДА19/02/2019 від 19.02.2019 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, забезпеченими договором поруки № КоДА19022019-п від 19.02.2019, укладеним із відповідачем-2 Приватним підприємством "Компанія Лінк".

27.07.2020 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог, посилаючись на невиконання позивачем своїх обов`язків в частині надання для оплати рахунків-фактур (а.с. 137).

29.07.2020 через канцелярію суду позивач подав відповідь на відзив відповідача-1, в якому вказує на те, що відповідач-1 не звертався до позивача з приводу відсутності рахунків-фактур, а також зауважує на тому, що за своєю правовою природою рахунок-фактура на поставку товару не є первинним документом, а містить лише платіжні реквізити, носить інформаційний характер та не може бути в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України відкладальною умовою для виконання грошового зобов`язання за поставлений товар (а.с. 147 149).

Разом із відповіддю на відзив у зв`язку з частковою оплатою відповідачем-1 основного боргу у сумі 170 000,00 грн позивач подав також заяву про зменшення позовних вимог та новим розрахунком основного боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат. Нова ціна позову за цією заявою визначена позивачем у сумі 627 262,24 грн, з яких: 573 608,50 грн - основний борг, 1 842,50 грн - пеня, 27 249,56 грн - 3% річних, 24 561,68 грн - інфляційні втрати (а.с. 155 178).

01.09.2020, до закінчення підготовчого засідання, у зв`язку з черговою частковою оплатою відповідачем-1 основного боргу у сумі 100 000,00 грн представник позивача подав до суду другу заяву про зменшення позовних вимог з новим розрахунком заборгованості на загальну суму 528627,81 грн, з яких: 473 608,50 грн - основний борг, 1 842,50 грн - пеня, 28 615,13 грн - 3% річних, 24 561,68 грн - інфляційні втрати (а.с. 203 225).

Ухвалою суду від 08.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 30.07.2020 з наступним його відкладенням до 02.09.2020 у межах продовженого до 07.10.2020 підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 02.09.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 28.09.2020.

28.09.2020, після закінчення підготовчого засідання, у зв`язку з черговою частковою оплатою відповідачем-1 основного боргу у сумі 73 608,50 грн позивач подав до суду чергову заяву про зменшення позовних вимог з новим розрахунком заборгованості на загальну суму 455 007,13 грн, з яких: 400 000,00 грн - основний борг, 1 842,49 грн - пеня, 28 615,00 грн - 3% річних, 24 549,64 грн - інфляційні втрати.

Відповідач-1 у підготовчі та судове засідання 28.09.2020 жодного разу не з`явився, про відкриття судового провадження у справі був обізнаний, що підтверджується наявними у справі рекомендованими поштовими повідомленнями (а.с. 135, 199, 240).

Відповідач-2 у підготовчі та судове засідання жодного разу не з`явився, про розгляд справи повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, 14.08.2020 судова ухвала від 08.07.2020 про відкриття провадження у справі, 04.09.2020 судова ухвала про призначення підготовчого засідання на 02.09.2020 повернулися з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою, проставленою 21.07.2020 органом поштового зв`язку.

За частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною десятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (із змін. і доп.) Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про місцезнаходження юридичної особи у Єдиному державному реєстрі зазначаються на підставі поданих нею документів.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі Правила).

Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України Про поштовий зв`язок, цих Правил (п. 94 Правил).

Відтак повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

Процедура вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає, окрім іншого, повідомлення одержувача через абонентську поштову скриньку (ст.ст. 19, 23 Закону України Про поштовий зв`язок, п.п. 101, 110 Правил).

У разі неможливості вручення одержувачам поштових відправлень останні зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення (п. 116 Правил).

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику (п. 117 Правил).

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення судової ухвали з викликом відповідача у судове засідання відбулося через незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного виклику відповідача-2 в підготовчі та судове засідання у цій справі.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, справа підлягає розгляду за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів.

У судовому засіданні 28.09.2020 представник позивача підтримав позов з наведених у ньому підстав, за наслідком судового засідання судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро" (далі покупець, відповідач-1) укладено договір поставки № КоДА19/02/2019 від 19.02.2019 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, кількість, якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД, за державним класифікатором продукції та послуг зазначаються сторонами у специфікаціях (додатках) до цього договору, які є невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Детальна інформація про кількість та якісні характеристики товару містить в специфікаціях (додатках) до цього договору. Специфікація підписується представниками сторін, скріплюється печатками сторін та є невід`ємною частиною договору (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах, зазначених у специфікаціях (додатках) до цього договору. Умови поставки можуть бути визначені сторонами згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Строки/терміни поставки товару визначаються сторонами у специфікаціях. Дострокова поставки товару постачальником можлива виключно за згодою сторін.

Датою (моментом) поставки товару вважається дата отримання (приймання) покупцем товару та підписання відповідних документів покупцем (накладна та/або акт приймання-передачі товару), якщо інше не визначено сторонами у відповідній специфікації (пункти 3.2, 3.3 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що загальна вартість цього договору складається із загальної вартості всіх поставок товару за цим договором.

Згідно з пунктами 4.2, 4.3 договору ціна кожного найменування товару, а також загальна вартість кожної партії товару вказується в специфікації (додатках) до договору та первинних документах на цей товар (накладна та/або акт приймання-передачі). Ціна і загальна вартість кожної партії товару, зазначена у пункті 4.2 договору, встановлюється в національній валюті України гривні і не підлягає зміні, якщо інше не зазначено в специфікації.

За змістом пункту 4.6 договору порядок оплати та форма розрахунків вказується сторонами у специфікаціях (додатках) до цього договору.

У разі порушення термінів оплати за поставлений товар за цим договором (за умови, що таку оплату встановлено на умовах відстрочення/відтермінування/розстрочення після фактичної поставки товару) постачальник має право нарахувати покупцеві пеню в розмірі 0,5% від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення, але не більше розміру пені, встановленого законодавством України (пункт 11.5 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками та діє по 31 грудня 2019 включно, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами. Стосовно гарантійних зобов`язань постачальника (пунктів 7.1 - 7.5 договору) договір діє до кінця гарантійного строку. У випадку, якщо жодна зі сторін за 20 календарних днів до закінчення дії чинного договору письмово не заявить про розірвання договору, останній вважається автоматично продовженим на кожний наступний рік на тих самих умовах (пункти 13.1, 13.2 договору).

Специфікаціями № 1018 від 20.02.2019, № 824 від 01.03.2019, № 1491 від 06.03.2019, №№604, 654, 711 від 07.03.2019, № 2139 від 28.03.2019 до договору сторони погодили поставку відповідачу-1 товару на загальну суму з ПДВ 1 542 606,33 грн. Узгоджений порядок оплати товару в два етапи: передоплата у розмірі 30% від вартості партії товару, яка підлягає поставці покупцю; остаточний розрахунок у розмірі 70% від вартості товару покупець перераховує за фактично поставлений товар на склад покупця протягом 10 робочих днів після підписання покупцем видаткової накладної та/або акта приймання-передачі товару та виконання постачальником своїх зобов`язань з поставки товару та пункту 3.3 договору (а.с. 62 - 76).

На виконання договору за видатковими накладними № 599 від 13.03.2019 на суму 107 056,34 грн, № 628 від 13.03.2019 на суму 86 261,84 грн, № 679 від 13.03.2019 на суму 30 077,76 грн, №687 від 13.03.2019 на суму 25 087,19 грн, № 731 від 14.03.2019 на суму 29 840,88 грн, № 732 від 14.03.2019 на суму 22 472,90 грн, № 733 від 14.03.2019, на суму 14 112,00 грн, № 735 від 14.03.2019 на суму 4 219,20 грн, № 736 від 14.03.2019 на суму 6 120,34 грн, № 738 від 14.03.2019 на суму 1 404,62 грн, № 768 від 15.03.2019 на суму 10 481,04 грн, № 832 від 20.03.2019 на суму 8467,20 грн, № 834 від 21.03.2019 на суму 149 736,05 грн, № 968 від 29.03.2019 на суму 57 083,18 грн, № 969 від 29.03.2019 на суму 2 830,32 грн, № 1000 від 01.04.2019 на суму 4 525,44 грн, №1001 від 01.04.2019 на суму 412 204,32 грн, № 1284 від 17.04.2019 на суму 67 612,85 грн, № 1285 від 17.04.2019 на суму 875,96 грн, № 1508 від 07.05.2019 на суму 657,36 грн, № 1510 від 07.05.2019 на суму 5 594,22 грн, № 1511 від 07.05.2019 на суму 1 661,98 грн, № 1512 від 07.05.2019 на суму 225757,57 грн, № 1513 від 07.05.2019 на суму 14 229,36 грн (далі спірні видаткові накладні) позивач поставив відповідачу-1 товар у межах специфікацій на загальну суму 1 288 369,92 грн, який отриманий останнім повністю (а.с. 35 - 59).

Позивачем здійснено уцінювання товару на суму 664,56 грн.

Відповідачем-1 здійснено повернення товару на загальну суму 80 854,80 грн, що підтверджується накладними на повернення № 109 від 16.04.2019 на суму 42 088,80 грн, № 6 від 09.04.2019 на суму 38 766,00 грн (а.с. 60-61).

У рахунок передоплати відповідачем-1 було сплачено позивачу 463 242,06 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 109 - 115).

На час звернення позивача з позовом до суду відповідач-1 за отриманий товар повністю не розрахувався, несплачена ним сума становила 743 608,50 грн (1 288 369,92 - 664,56 - 80 854,80 - 463 242,06 = 743 608,50), що й стало причиною виникнення спору.

Під час судового провадження у справі відповідач-1 сплатив на користь позивача у рахунок оплати отриманого товару за актом звірки сторін 270 000,00 грн, з яких: 70 000,00 грн за платіжним дорученням № 2632 від 03.07.2020, 100 000,00 грн за платіжним дорученням № 2657 від 06.07.2020, 100 000,00 грн за платіжним дорученням № 79 від 19.08.2020 (а.с. 160, 161, 207).

Зазначена обставина стала підставою для зменшення позивачем двічі, до закінчення підготовчого засідання (02.09.2020), в порядку статті 46 Господарського процесуального кодексу України позову в частині стягнення основного боргу до 473 608,50 грн, що є його правом.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами прийнятих на себе договірних зобов`язань в частині поставки й оплати товару за спірними видатковими накладними, у тому числі й щодо товару на основну суму боргу заявлену до стягнення 473 608,50 грн.

Спірними між сторонами є правовідносини, що характерні для договору поставки.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов договору, специфікацій до договору та з урахуванням приписів статей 253, 254 Цивільного кодексу України, поставлений позивачем товар мав бути оплачений відповідачем у наступні строки:

за видатковою накладною № 599 від 13.03.2019 на суму 107 056,34 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 27.03.2019;

за видатковою накладною № 628 від 13.03.2019 на суму 86 261,84 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 27.03.2019;

за видатковою накладною № 679 від 13.03.2019 на суму 30 077,76 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 27.03.2019;

за видатковою накладною № 687 від 13.03.2019 на суму 25 087,19 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 27.03.2019;

за видатковою накладною № 731 від 14.03.2019 на суму 29 840,88 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 28.03.2019;

за видатковою накладною № 732 від 14.03.2019 на суму 22 472,90 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 28.03.2019;

за видатковою накладною № 733 від 14.03.2019, на суму 14 112,00 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 28.03.2019;

за видатковою накладною № 735 від 14.03.2019 на суму 4 219,20 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 28.03.2019;

за видатковою накладною № 736 від 14.03.2019 на суму 6 120,34 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 28.03.2019;

за видатковою накладною № 738 від 14.03.2019 на суму 1 404,62 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 28.03.2019;

за видатковою накладною № 768 від 15.03.2019 на суму 10 481,04 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 29.03.2019;

за видатковою накладною № 832 від 20.03.2019 на суму 8 467,20 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 03.04.2019;

за видатковою накладною № 834 від 21.03.2019 на суму 149 736,05 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 04.04.2019;

за видатковою накладною № 968 від 29.03.2019 на суму 57 083,18 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 12.04.2019;

за видатковою накладною № 969 від 29.03.2019 на суму 2 830,32 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 12.04.2019;

за видатковою накладною № 1000 від 01.04.2019 на суму 4 525,44 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 15.04.2019;

за видатковою накладною № 1001 від 01.04.2019 на суму 412 204,32 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 15.04.2019;

за видатковою накладною № 1284 від 17.04.2019 на суму 67 612,85 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 06.05.2019;

за видатковою накладною № 1285 від 17.04.2019 на суму 875,96 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 06.05.2019;

за видатковою накладною № 1508 від 07.05.2019 на суму 657,36 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 21.05.2019;

за видатковою накладною № 1510 від 07.05.2019 на суму 5 594,22 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 21.05.2019;

за видатковою накладною № 1511 від 07.05.2019 на суму 1 661,98 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 21.05.2019;

за видатковою накладною № 1512 від 07.05.2019 на суму 225 757,57 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 21.05.2019;

за видатковою накладною № 1513 від 07.05.2019 на суму 14 229,36 грн: 30% передоплата, 70% - не пізніше 21.05.2019.

З урахуванням здійснених відповідачем-1 станом на 20.08.2020 розрахунків за отриманий товар за спірними видатковими накладними несплаченим залишився товар на загальну суму 473608,50 грн (1 288 369,92 - 664,56 - 80 854,80 463242,06 70 000,00 100 000,00 100 000,00 = 473 608,50) за наступними видатковими накладними: № 1001 від 01.04.2019 з граничним строком оплати не пізніше 15.04.2019; № 1284 від 17.04.2019 з граничним строком оплати не пізніше 06.05.2019; № 1285 від 17.04.2019 з граничним строком оплати не пізніше 06.05.2019; № 1510 від 07.05.2019 з граничним строком оплати не пізніше 21.05.2019; № 1511 від 07.05.2019 з граничним строком оплати не пізніше 21.05.2019; № 1512 від 07.05.2019 з граничним строком оплати не пізніше 21.05.2019; № 1513 від 07.05.2019 з граничним строком оплати не пізніше 21.05.2019.

Строк оплати є таким, що настав.

Відповідач-1 розрахунку позивача в цій частині не оспорює. Навпаки, на підставі акта звірки з позивачем за період з 01.01.2019 по 21.07.2019 у рахунок часткової оплати отриманого товару перерахував на користь позивача 73 608,50 грн, що підтверджується наданою позивачем копією платіжного доручення № 4508 від 07.09.2020.

За таких обставин на час вирішення спору заборгованість відповідача-1 за договором становить 400 000,00 грн (473608,50 73608,50 = 400000,00).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України сплата відповідачем-1 під час судового провадження 73 608,50 грн основного боргу є підставою для закриття провадження у справі в цій частині за відсутності предмета спору.

Заперечення відповідача проти позову щодо основного боргу, які викладені у відзиві, судом не приймаються з огляду на таке.

За частиною першою статті 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Відповідач-1 не надав доказів на підтвердження того, що після отримання товару за спірними накладними він звертався до позивача протягом розумного строку з вимогою надати йому рахунки-фактури.

Крім того, рахунки-фактури містять лише платіжні реквізити, які наявні в укладеному сторонами договорі й відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України не можуть бути відкладальною умовою для виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин позов щодо стягнення основного боргу є законним й обґрунтованим в частині 400 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Заявлена позивачем до стягнення пеня розрахована ним у сумі 1 842,50 грн за загальний період з 29.03.2019 по 24.11.2019 із заборгованості за видатковими накладними № 731 від 14.03.2019, № 732 від 14.03.2019, № 733 від 14.03.2019, № 736 від 14.03.2019, № 832 від 20.03.2019, № 969 від 29.03.2019, № 1001 від 16.04.2019, № 1284 від 17.04.2019, № 1285 від 17.04.2019, № 1510 від 07.05.2019, № 1511 від 07.05.2019, № 1512 від 07.05.2019, № 1513 від 07.05.2019 (з урахуванням часткових оплат та в межах визначеного частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій) (а.с. 209 - 225).

Відповідач-1 заперечень щодо розрахунку пені суду не надав.

За результатом перевірки розрахунку пені правові підстави для їх зменшення відсутні.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у загальній сумі 28 615,13 грн розраховані за загальний період з 29.03.2019 по 24.11.2019 (а.с. 209 - 225).

Зазначений розрахунок відповідачем-1 по суті не оспорюється, однак за результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог 3% річних, що підлягають стягненню, будуть фактично становити 28 575,72 грн, з яких:

- 696,47 грн за період з 29.03.2019 по 02.07.2020 із залишку заборгованості у сумі 18361,25 грн за видатковою накладною № 731 від 14.03.2020;

- 544,88 грн за період з 29.03.2019 по 02.07.2020 із залишку заборгованості у сумі 14365,03 грн за видатковою накладною № 732 від 14.03.2020;

- 278,35 грн за період з 29.03.2019 по 02.07.2020 із залишку заборгованості у сумі 7338,24 грн за видатковою накладною № 733 від 14.03.2020;

- 152,54 грн за період з 29.03.2019 по 02.07.20200 із залишку заборгованості у сумі 4021,45 грн за видатковою накладною № 736 від 14.03.2020;

- 317,00 грн за період з 04.04.2019 по 02.07.2020 із заборгованості у сумі 8467,20 грн за видатковою накладною № 832 від 20.03.2020;

- 103,87 грн за період з 13.04.2019 по 02.07.2020 із заборгованості у сумі 2830,32 грн за видатковою накладною № 969 від 29.03.2020;

- 13626,11 грн за період з 16.04.2019 по 02.07.2020 із залишку заборгованості у сумі 373811,44 грн за видатковою накладною № 1001 від 01.04.2020;

- 88,33 грн за період з 03.07.2019 по 05.07.2020 із залишку заборгованості у сумі 359 194,93 грн за видатковою накладною № 1001 від 01.04.2020 (з урахуванням часткової оплати 03.07.2020);

- 934,80 грн за період з 06.07.2019 по 18.08.2020 із залишку заборгованості у сумі 259 194,93 грн за видатковою накладною № 1001 від 01.04.2020 (з урахуванням часткової оплати 06.07.2020);

- 117,76 (із 130,49 грн можливих до стягнення) за період з 19.08.2019 по 28.08.2020 із залишку заборгованості у сумі 159 194,93 грн за видатковою накладною № 1001 від 01.04.2020 (з урахуванням часткової оплати 18.08.2020);

- 2 663,81 грн за період з 07.05.2019 по 28.08.2020 із заборгованості у сумі 67 612,85 грн за видатковою накладною № 1284 від 17.04.2020;

- 34,51 грн за період з 07.05.2019 по 28.08.2020 із заборгованості у сумі 875,96 грн за видатковою накладною № 1285 від 17.04.2020;

- 212,58 грн за період з 24.05.2019 по 28.08.2020 із заборгованості у сумі 5594,22 грн за видатковою накладною № 1510 від 07.05.2020;

- 63,16 грн за період з 24.05.2019 по 28.08.20200 із заборгованості у сумі 1661,98 грн за видатковою накладною № 1511 від 07.05.2020;

- 8578,94 грн за період з 24.05.2019 по 28.08.2020 із заборгованості у сумі 225 757,57 грн за видатковою накладною № 1512 від 07.05.2020;

- 162,61 грн за період з 24.05.2019 по 28.08.2020 із залишку заборгованості у сумі 4 279,07 грн за видатковою накладною № 1513 від 07.05.2020.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у загальній сумі 24 561,68 грн розраховані за загальний період з вересня 2019 року по червень 2020 року із заборгованості за видатковими накладними № 731 від 14.03.2019, № 732 від 14.03.2019, № 733 від 14.03.2019, № 736 від 14.03.2019, № 832 від 20.03.2019, № 969 від 29.03.2019, № 1001 від 16.04.2019, № 1284 від 17.04.2019, № 1285 від 17.04.2019, № 1510 від 07.05.2019, № 1511 від 07.05.2019, № 1512 від 07.05.2019, № 1513 від 07.05.2019 (з урахуванням часткових оплат) (а.с. 209 - 225).

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат відповідачем-1 по суті не оспорюється, однак за результатом здійсненого судом перерахунку та в межах позовних вимог інфляційні втрати, що підлягають стягненню з відповідача, будуть фактично становити 17 380,03 грн, з яких:

- 613,27 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із залишку заборгованості у сумі 18 361,25 грн за видатковою накладною № 731 від 14.03.2020;

- 479,79 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із залишку заборгованості у сумі 14 365,03 грн за видатковою накладною № 732 від 14.03.2020;

- 245,10 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із залишку заборгованості у сумі 7338,24 грн за видатковою накладною № 733 від 14.03.2020;

- 134,32 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із залишку заборгованості у сумі 4021,45 грн за видатковою накладною № 736 від 14.03.2020;

- 282,80 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із заборгованості у сумі 8467,20 грн за видатковою накладною № 832 від 20.03.2020;

- 94,53 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із заборгованості у сумі 2830,32 грн за видатковою накладною № 969 від 29.03.2020;

- 5317,11 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із залишку заборгованості у сумі 159 194,93 грн за видатковою накладною № 1001 від 01.04.2020;

- 2258,27 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із заборгованості у сумі 67612,85 грн за видатковою накладною № 1284 від 17.04.2020;

- 29,26 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із заборгованості у сумі 875,96 грн за видатковою накладною № 1285 від 17.04.2020;

- 186,85 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із заборгованості у сумі 5594,22 грн за видатковою накладною № 1510 від 07.05.2020;

- 55,51 грн за період з вересня 2019 по червень 2020 з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із заборгованості у сумі 1661,98 грн за видатковою накладною № 1511 від 07.05.2020;

- 7540,30 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із заборгованості у сумі 225757,57 грн за видатковою накладною № 1512 від 07.05.2020;

- 142,92 грн за період з вересня 2019 року по червень 2020 року з урахуванням сукупного індексу інфляції 103,34% із залишку заборгованості у сумі 4279,07 грн за видатковою накладною № 1513 від 07.05.2020.

Щодо відповідальності в межах позову відповідача-2 суд зазначає наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" (далі кредитор) та Приватним підприємством "Компанія Лінк" (далі поручитель) укладено договір поруки № КоДА190219-п від 19.02.2019 (далі - договір поруки).

Пунктом 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро" (далі - боржник), що виникли з договору поставки № КоДА19/02/19 від 19.02.2019 (далі основний договір), який укладено між кредитором та боржником.

Відповідно до пункту 2.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником власного зобов`язання у повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань за основним договором.

Сторони договору поруки узгодили пунктом 2.2 цього договору, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків тощо.

Поручитель ознайомлений з умовами основного договору № КоДА19/02/19 від 19.02.2019, укладеного між кредитором та боржником, з додатковими угодами до нього.

Договір поруки набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до моменту припинення дії основного договору (п. 5.1 договору).

Відповідно до частин першої та другої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами першою та другою статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За умовами договору поруки поручитель відповідає у тому ж обсязі, що й боржник, а їх відповідальність є солідарною.

За частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

За вказаних обставин відповідальність відповідачів є солідарною в межах заборгованості у загальній сумі 447 798,25 грн, з яких: 400 000,00 грн основний борг, 1842,50 грн пеня, 28575,72 3% річних, 17 380,03 грн інфляційні втрати.

Подана позивачем 28.09.2020 заява про зменшення позовних вимог до загальної суми 455007,13 грн, у зв`язку з черговою частковою оплатою відповідачем-1 основного боргу у сумі 73608,50 грн, судом до розгляду не приймається, оскільки на порушення пункту 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України подана після закінчення підготовчого засідання, закриття підготовчого провадження.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких - витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Системний аналіз зазначених законодавчих норм дозволяє дійти висновку, що практична реалізація принципу судочинства в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Позивач у справі лише попередньо визначив витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 930,00 грн, інших необхідних для цього дій не вчинив. У судовому засіданні, до закінчення судових дебатів, представник позивача заявив про свій намір подати докази щодо витрат на професійну правничу допомогу протягом строку, передбаченого частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин на час винесення рішення витрати на професійну правничу допомогу між сторонами не розподіляються.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 11 874,33 грн за платіжним дорученням № 2849 від 10.06.2020 (а.с. 10).

З урахуванням зменшення позовних вимог до 528 627,81 грн судовий збір повинен становити 7929,42 грн (528627,81 х 1,5% = 7929,42).

Отже, надмірно сплачений судовий збір становить 3944,91 грн (11874,33 - 7929,42 = 3944,91).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Станом на час прийняття рішення у справі клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого ним судового збору до суду не надходило, що унеможливлює вирішення цього питання.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог у загальній сумі 447798,25 грн та 73608,50 грн сплачених відповідачем-1 під час розгляду справи. За таких обставин та з урахуванням солідарної відповідальності відповідачів на останніх покладається у рівних частинах судовий збір у загальній сумі 7821,10 грн (447798,25+73608,50) х 7929,42 / 528627,81 = 7821,10.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро", відповідача-2: Приватного підприємства "Компанія Лінк" про стягнення 528 627,81 грн задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро" (ідентифікаційний код 41643151; місцезнаходження: 52063, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новотаромське, вул. Господарча, буд. 3) та з Приватного підприємства "Компанія Лінк" (ідентифікаційний код 24231483; місцезнаходження: 49083, м. Дніпро, пр. Газети «Правда», буд. 35) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" (ідентифікаційний код 41820452; місцезнаходження: 52000, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Жасминова, буд. 27) основний борг у сумі 400 000,00 грн, пеню у сумі 1842,50 грн, 3% річних у сумі 28 575,72 грн, інфляційні втрати у сумі 17 380,03 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро" (ідентифікаційний код 41643151; місцезнаходження: 52063, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новотаромське, вул. Господарча, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" (ідентифікаційний код 41820452; місцезнаходження: 52000, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Жасминова, буд. 27) судовий збір у сумі 3910,55 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "Компанія Лінк" (ідентифікаційний код 24231483; місцезнаходження: 49083, м. Дніпро, пр. Газети «Правда», буд. 35) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" (ідентифікаційний код 41820452; місцезнаходження: 52000, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Жасминова, буд. 27) судовий збір у сумі 3910,55 грн.

Закрити провадження у справі в частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю "З іноземними інвестиціями "Лідерпартс" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро", відповідача-2: Приватного підприємства "Компанія Лінк" про солідарне стягнення основного боргу в сумі 73 608,50 грн.

У решті позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.10.2020.

Суддя І.І. Колісник