ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 рокуСправа № 912/2145/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/2145/20

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6

до: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, 25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, буд. 8

про стягнення 12 481,53 грн

без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький (далі - КЕВ м. Кропивницький, відповідач) заборгованості в сумі 12 481,53 грн, з яких: 6 241,49 грн пені, 1 223,82 грн 3% річних та 5 016,22 грн збитків, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору постачання природного газу №9549/18-БО(Т)-18 від 03.01.2019 в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою суду від 06.07.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.07.2020 до господарського суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький надійшов відзив № 1447 від 23.07.2020, в якому відповідач позовні вимоги заперечив та просить зменшити розмір штрафних санкцій. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що прострочення відповідачем оплати за спожитий газ виникла у зв`язку із затримкою надходження бюджетного фінансування.

Крім того, на адресу суду відповідач надіслав клопотання (заперечення), в якому просить суд розглядати справу з викликом сторін в судове засідання.

Ухвалою від 27.07.2020 судом відмовлено у задоволенні такого клопотання.

26.07.2020 суд розпочав розгляд справи по суті та 30.09.2020 продовжив розгляд справи по суті.

03.08.2020 до господарського суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти зменшення суми штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з відповідача, а також підстав для звільнення відповідача від відповідальності.

Судом враховано, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою установлено з 12 березня на усій території України карантин. Вказаний карантин неодноразово продовжувався та є продовженим згідно відповідних постанов Кабінету Міністрів України.

30.04.2020 прийнято Закон України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)". Зазначеним Законом було доповнено розділ X "Прикінцеві положення", пунктом 4 якого передбачалось продовження процесуальних строків, у тому числі судового розгляду справи та на подання відзиву, на період дії карантину.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, згідно якого пункт 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в новій редакції та передбачено можливість поновлення та продовження процесуальних строків за заявою учасників справи через обмеження, впровадженні карантином.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX від 18.06.2020 встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, господарський суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

03.01.2019 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія" "Нафтогаз України" (Постачальник) та КЕВ м. Кропивницький (Споживач) укладено договір №9549/19-БО(т)-18 постачання природного газу (далі - Договір, а.с. 11-18), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226 "Деякі питання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перейменовано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Дата набрання чинності постанови - 20.03.2019.

Згідно пункту 1.2. Договору, природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Відповідно до п. 2.1. Договору (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 27.06.2019) постачальник передає споживачу з 01 січня 2019 по 30 квітні 2019 (включно) газ обсягом до 355 тис куб. метрів, у тому числі за місяцями, згідно наведеної у п. 2.1. таблиці.

Загальна вартість фактично переданого за цим Договором природного газу відповідно до актів приймання-передачі (оформлених сторонами відповідно до розділу 3 "Порядок та умови передачі природного газу" цього Договору) станом на 30.04.2019 складає 326 950 тис. куб м.

Згідно з п. 3.1. Договору постачальник передає споживачу газ у його загальному потоці у разі передачі:

- природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи;

- імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи.

Право власності на газ переходить від постачальника до споживача в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

В розділі 3 Договору сторонами узгоджено ціну газу.

Так, згідно з пунктом 4.2. Договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 6 235,51 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість -7 482,61 грн.

Пунктом 4.3. (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 27.06.2019) визначено, що загальна вартість цього договору становить 2 213 606,05 грн, крім того ПДВ - 442 721,21 грн, разом з ПДВ - 2656327,26 грн.

Загальна вартість фактично переданого за цим Договором природного газу відповідно до актів приймання-передачі (оформлених сторонами відповідно до розділу 3 "Порядок та умови передачі природного газу" цього Договору) станом на 30.04.2019 складає 2 038 699,98 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 407 710,00 грн , всього з ПДВ 2 446 439,98 грн.

Згідно з умовами п. 5.1. Договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом розрахункового періоду.. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За змістом розділу 11 Договору, Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.01.2019 по 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір постачання природного газу від 03.01.2019 № №9549/19-БО(т)-18 та додаткові Угоди до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

На виконання умов договору позивач протягом періоду з січня 2019 по квітень 2019 включно поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 2 446 439,98 грн, що підтверджується наступними актами приймання - передачі природного газу:

- від 31.01.2019 на суму 929 669,64 грн;

- від 28.02.2019 на суму 786 153,14 грн;

- від 31.03.2019 на суму 594 201,70 грн;

- від 30.04.2019 на суму 136 415,50 грн (а.с. 26-29).

Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Між тим, як повідомляє позивач, відповідач розрахувався за поставлений природний газ з порушенням встановлених договором строків, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим позивач нарахував 6 241,49 грн пені, 1 223,82 7 грн 3 % річних та 5 016,22 грн збитків, які просить стягнути згідно поданого позову.

Норми права, які застосовано судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу вимог частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

У п. 7.2 Договору сторони узгодили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1., 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з розрахунком позивача (а.с. 22-23) сума пені та 3% річних за невчасну сплату заборгованості за газ, отриманий у лютому 2019 за період з 26.03.2019 по 07.04.2019 складає 1 872,84 грн пені та 367,22 грн 3% річних; у березні 2019 за період з 26.04.2019 по 10.05.2019 складає 3 736,14 грн пені та 732,58 грн 3% річних; у квітні 2019 за період з 28.05.2019 по 10.06.2019 складає 632,51 грн пені та 124,02 грн 3% річних

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені порушень норм чинного законодавства та умов договору судом не встановлено. Нарахування пені проведено у відповідності до встановленого договором розміру (15,3% річних), що не перевищує подвійну облікову ставку НБУ.

Суд перевірив розрахунок пені та 3% річних за зобов`язаннями січня - квітня 2019 вважає його обґрунтованим та арифметично правильним, а суми нарахованих пені та 3% річних за вказані періоди такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем до стягнення збитків у розмірі 5 016,22 грн.

Відповідно до п. 11.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 29.03.2019), пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2 підп.3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абз.5 підп.5 п.6.2, підп.8 п.6.2, підп.4 п.6.3, абз.3 підп.2 п.6.4 цього договору застосовуються з 01.03.2019 та втрачають чинність пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1., абз. 1 підп. 392, п.3 9, абз. 4 підп. 5 п. 6.2., абз. 2 підп. 2 п. 6.4. Договору.

Пунктами Договору, що застосовуються з 01.03.2019, передбачено, зокрема, наступне.

Пунктом 3.13 Договору, передбачено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п.2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному п. 5.7 Договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

3.13.1. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

3.13.2. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу;

Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору;

Ц- ціна природного газу за цим договором;

К- коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що відшкодування постачальнику збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 Договору, здійснюється наступним чином:

- постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1 або 3.13.2 п.3.13 Договору;

- постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп.8 п.6.2 Договору, споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 договору.

Відповідно до підп.4 п.6.3 Договору, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п.2.1 договору у разі, якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Вказані пункти договору, що почали діяти з 01.03.2019, узгоджується з положеннями п.1 Розділу VI Правил постачання природного газу (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 (із змінами), а саме: відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К,

де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

К- коефіцієнт, який визначається постачальникові та не може перевищувати 0,5.

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник передає Споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 90 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 79,411 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в березні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 10,589000 тис.куб.м. ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору.

14.05.2019 позивачем на адресу відповідача відправлено Акт-претензію за вих.№ 26- 668-19 (з урахуванням перерахунку, направленому листом від 20.11.2019 року №26-3768-19), якою позивач вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 2 422,59 грн за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 природного газу за Договором, згідно детального розрахунку, наданого у додатку до цього позову (а.с. 32-36).

Вказаний Акт-претензія отримано відповідачем 27.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 37)

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник передає Споживачу у квітні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 30 тис.куб.м.

Актом приймання-передачі від 30.04.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 18,231 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач в квітні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 11,76900 тис.куб.м. ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору.

03.06.2019 позивачем на адресу відповідача відправлено Акт-претензію за вих.№ 26-1628-19 (з урахуванням перерахунку, направленому листом від 20.11.2019 року №26-3766-19), якою вимагав у відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 2 593,63 грн за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні 2019 природного газу за Договором, згідно детального розрахунку, наданого у додатку до цього позову (а.с. 38-42).

Акт-претензія отриманий Відповідачем 20.06.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 43).

Станом на момент звернення із цим позовом до суду, збитки в добровільному порядку відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Перевіривши розрахунок збитків (а.с. 30-31), завданих позивачу неналежним виконанням відповідачем п. 2.1 договору, розрахований на підставі п. 3.13 та 5.7 договору та п. 1 розділу VI Правил, суд дійшов висновку про його правомірність та задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків у розмірі 5 016, 22 гривень.

Щодо клопотання про зменшення пені.

У відзиві на позовну заяву заявлено письмове клопотання про зменшення розміру пені.

Як вже зазналось вище, відповідач у відзиві на позов зазначив, що несвоєчасна оплата за використаний природний газ виникла внаслідок затримки надходження бюджетного фінансування та зазначено про відсутність вини підприємства в несвоєчасному розрахунку.

На підтвердження наведених доводів надано виписки з рахунків КЕВ м. Кропивницький (а.с. 96-102).

Позивач проти задоволення клопотання відповідача заперечив з підстав, викладених у відповіді на відзив, в якій просив суд врахувати, що станом на 01.01.2020 торгова дебіторська заборгованість (за основним видом діяльності підприємства є продаж газу) перед позивачем з боку Споживачів становила 49,533 млрд грн має тенденцію до зростання.

Станом на 31.03.2020, відповідно консолідованого звіту про фінансовий стан позивача, - розмір короткострокових позик складає 41,335 млрд грн, довгострокових - 7,142 млрд грн, всього 48,477 млрд грн (дана інформація є публічно-доступною, копія звіту надається). Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів 2017/2018, 2018/2019 та 2019/2020 років. Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Таким чином, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду 2019-2020.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Водночас, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з приписами частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, право суду щодо зменшення розміру неустойки розширено: розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи, тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 ГПК України .

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18.

Державна політика у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 3 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" базується на принципах забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно-обґрунтованих витрат на їх виробництво, а також регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Господарський суд враховує, що відповідач здійснює квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності останнього, та є державною військовою бюджетною установою і проводить розрахунки за комунальні послуги за рахунок видатків із загального фонду Державного бюджету. Відповідачем сплачено основну суму заборгованості позивачу.

Суд враховує, що з відповідача також стягнуто збитки, які розраховано на підставі п. 3.13 та п. 5.7. Договору.

Відтак, нарахована позивачем до стягнення пеня визнається судом "значним стягненням" у порівнянні з невстановленими збитками кредитора (позивача) у справі.

Одночасно суд бере до уваги, що позивач забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, АТ НАК "Нафтогаз України", як підприємство державного сектору економіки, є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розрахуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу, може призвести до значних соціально та економічно негативних наслідків для держави.

За таких обставин, господарський суд, дотримуючись принципів справедливості, пропорційності у господарському судочинстві, збалансованості інтересів сторін, задовольняє клопотання відповідача та зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на 50%, що дорівнює 3 120,74 грн.

Судові витрати.

Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, що спір виник з його вини (п. 9).

Судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький (25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, 8, ідентифікаційний код 08541051) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 3 120,74 грн пені, 1 223,82 грн 3% річних, 5 016,22 грн збитків, а також 2102,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за адресою: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Кропивницький за адресою: 25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, 8.

Повне рішення складено 30.09.2020.

Суддя В.В.Тимошевська