ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020м. ДніпроСправа № 904/3027/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 31301827; e-mail: )

до Дочірнього підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради (52400, смт. Солоне Дніпропетровської області, вул. Шевченка, буд. 4; ідентифікаційний код 02128135)

про стягнення 142 450 грн. 28 коп.

без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Дочірня компанія "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2682/20 від 09.06.2020) до відповідача - Дочірнього підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради, в якій просить суд:

- стягнути з Дочірнього підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради на користь Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" 142 450 грн. 28 коп., що складає 123 004 грн. 71 коп. - інфляційні втрати за період з квітня 2015 року по квітень 2020 року, нарахованих у зв`язку з несплатою заборгованості за договором від 23.09.2009 №06/09-1500БО-3 поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб`єктів господарювання, 19 445 грн. 56 коп. - 3 відсотки річних за період з 01.04.2015 по 29.05.2020 та 2 136 грн. 75 коп. - судового збору;

- розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження;

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 23.09.2009 між Дочірньою компанією «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (далі - позивач, постачальник, ДК «Газ України») та Дочірнім підприємством «Солонетеплоенерго» обласного комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» (далі - відповідач, ДП «Солонетеплоенерго») було укладено договір поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб`єктів господарювання від 23.09.09 №06/09-1500БО-3, згідно з умови якого позивачем передано відповідачу протягом періоду листопад-грудень 2009 року та січень - березень 2010 року природний газ на загальну суму 811 939грн. 04коп., що підтверджуєтеся наявними у справі двосторонніми актами прийому-передачі природного газу.

За умовами пунктом 6.1 вказаного Договору, остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється відповідачем на підставі актів приймання-передачі до 10-го числа, наступного за місяцем поставки газу.

З рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2011р. у справі №17/5005/5999/2011 яке набрало законної сили 11.07.2011р., вбачається, що Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання перед Дочірнім підприємством "Газ-України" НАК "Нафтогаз України", за договором від 23.09.09 №06/09-1500БО-3 поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб`єктів господарювання .

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2011р. у справі №17/5005/5999/2011 стягнуто з Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" обласного комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" суму 125 538 грн. 01 коп. - основного боргу, 14 824 грн. 79 коп. - пені, 35 401 грн. 39 коп. - індексу інфляції, 13 752 грн. 30 коп. - 3% річних, 1 895 грн. 16 коп. - державного мита та 236 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором та станом на час розгляду даної справи не сплатив заборгованість, стягнуту рішенням суду у справі №14/5005/5999/2011, яке набрало законної сили 11.07.2011.

Посилаючись на статтю 625 Цивільного кодексу України, на наявність простроченої заборгованості відповідача позивач нарахував 3% річних у розмірі 19 445 грн. 56 коп. за період з 01.04.2015р. по 29.05.2020 та інфляційні втрати - 123 004 грн. 71 коп. за період з квітня 2015р. по квітень 2020р.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі є господарськими, тому, згідно зі статей 4, 173-175 і частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з часиною 1 статті 530 Цивільного колексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2011р. у справі №17/5005/5999/2011, яке набрало законної сили 11.07.2011р., вбачається, що відповідач не виконав свої договірні зобов`язання перед Дочірнім підприємством "Газ-України" НАК "Нафтогаз України" за договором від 23.09.09 №06/09-1500БО-3 поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб`єктів господарювання.

Відповідач не надав доказів на підтвердження виконання рішення суду у справі №17/5005/5999/2011, яке набрало законної сили 11.07.2011

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних втрат та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов`язанням є сам факт порушення зобов`язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Таким чином, інфляційні нарахування становлять 123 004 грн. 71 коп.(з квітня 2015 по квітень 2020), а річні 19 445 грн. 56 коп. (з 01.04.2015 по 29.05.2020).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 136 грн. 75 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 169, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 31301827; e-mail: ) до Дочірнього підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради (52400, смт. Солоне Дніпропетровської області, вул. Шевченка, буд. 4; ідентифікаційний код 02128135) про стягнення 142 450 грн. 28 коп. - задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради (52400, смт. Солоне Дніпропетровської області, вул. Шевченка, буд. 4; ідентифікаційний код 02128135) на користь Дочірньої компанії "ГАЗ УКРАЇНИ" Національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 31301827) 123 004 (сто двадцять три тисячі чотири) грн. 71 коп. - інфляційних нарахувань, 19 445 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 56 коп. - річних та 2 136 (дві тисячі сто тридцять шість) грн. 75 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

30.09.2020.