РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2020 року м. Чернігів справа № 927/707/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Дубини О. М.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРБУД ЗАБУДОВА",

, вул. Шота Руставелі, 33б, н.п. 27, м. Київ, 01033

Відповідач: Відділ освіти Остерської міської ради Чернігівської області,

, вул. Незалежності, 21, м. Остер, Козелецький район, Чернігівська область, 17044

Предмет спору: про стягнення 1 019 937,80 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Глузд І. І. - директор;

від відповідача: Стась С. О. - керівник,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРБУД ЗАБУДОВА" звернулось до суду з позовом до Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи у розмірі 1 019 937,80 грн.

Дії суду, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 14.08.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.09.2020 та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду, прокурору та позивачу відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач подав суду відзив на позовну заяву з доданими до нього документами.

09.09.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу.

У підготовчому засіданні 10.09.2020 представник відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №660 позивачу.

Як пояснив представник відповідача у підготовчому засіданні, це рекомендоване повідомлення про вручення надане ним як доказ направлення та отримання позивачем відзиву на позов з доданими до нього документами.

При цьому опису вкладення у лист до поштового відправлення №660, з якого можна встановити, які саме документи направлялись позивачу, представник відповідача суду не надав.

Представник позивача у підготовчому засіданні підтвердив отримання лише відзиву на позовну заяву та повідомив, що доданих до нього документів не надходило.

Представник відповідача зазначив, що додатки до відзиву надавались лише суду, позивачу разом з відзивом вони не направлялись. Крім того, він пояснив, що додані до відзиву документи ще раніше направлялись позивачу електронною поштою, проте доказів на підтвердження цього суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Такий обов`язок особи направлений, насамперед, на забезпечення процесуальних прав інших учасників з метою надання їм можливості завчасно підготуватись та надати свої аргументи і заперечення як щодо обставин справи, на підтвердження яких і надаються певні докази, так і щодо оцінки таких доказів безпосередньо.

Недотримання такого порядку ставить іншого учасника у завідомо невигідне становище і порушує принцип справедливої рівноваги між сторонами.

Системний аналіз наведених правових норм у поєднанні із наведеними у ст. 13, 14 ГПК України принципах диспозитивності і змагальності сторін свідчить про настання для учасника справи таких негативних наслідків, як неврахування судом при вирішенні спору поданих доказів у разі недотримання останнім без поважних на те причин встановленого законом порядку їх подання, і ризик настання цих негативних наслідків нормами ГПК України покладається саме на таких учасників.

У свою чергу, прийняття судом до розгляду доказів, які не направлені іншим учасникам справи без поважних на те причин, а лише через неналежну підготовку сторони щодо судового розгляду справи, порушує наведені норми Господарського процесуального кодексу України та унеможливлює дотримання принципу рівності учасників справи і неупередженості суду.

Доказів направлення доданих до відзиву документів відповідач суду не надав, при цьому суд встановив, що такі докази у позивача відсутні, їх обсяг не є надмірним, вони подані до суду не в електронній формі та не є публічно доступними

Враховуючи вищевикладене, у підготовчому засіданні 10.09.2020 суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву та спір вирішується з його урахуванням, однак додані до нього докази суд не бере до уваги у зв`язку з порушенням відповідачем вимог ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні 10.09.2020 суд долучив до матеріалів справи відповідь на відзив, оскільки вона подана у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку. Оскільки суд ще не встановлював строки для її подання, вона не може вважатись поданою з порушенням норм ГПК України щодо строку для її подання. Отже, спір вирішується з урахуванням відповіді на відзив.

У підготовчому засіданні 10.09.2020 суд відповідно до п. 12 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень.

У підготовчому засіданні 10.09.2020 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.09.2020 на 10:00.

17.09.2020 відповідач направив до суду заперечення на відповідь на відзив, до яких додано опис вкладення про направлення лише 17.09.2020 доданих до відзиву документів позивачу.

У судовому засіданні 24.09.2020 суд долучив до матеріалів справи заперечення, оскільки вони подані у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строк, а спір вирішується з їх урахуванням.

Щодо наданих відповідачем доказів направлення позивачу доданих до відзиву документів, то питання про неприйняття цих документів вже було вирішено судом у минулому судовому засіданні.

При цьому жодних поважних причин неможливості своєчасного та у встановленому ГПК України порядку надання відповідних доказів представник позивача не навів.

У судовому засіданні 24.09.2020 представник відповідача подав клопотання про залучення працівників Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області для проведення перевірки об`ємів, розцінок, складу робіт, відображених в акті приймання виконаних будівельних робіт (Форма-Кб-2в) та в довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форма Кб-3) за грудень 2017 року, відповідно до Робочого проекту по об`єкту: «Капітальний ремонт Остерського ДНЗ «Оленка», вул. Б. Хмельницького, 76-А, Козелецького району, Чернігівської області».

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Під час підготовчого провадження будь-яких заяв та клопотань щодо проведення експертиз, залучення спеціалістів відповідачем не заявлялось. За змістом відзиву на позов, так само як і у підготовчому засіданні, жодних заперечень щодо об`ємів, розцінок, складу робіт, відображених у спірному акті виконаних робіт за спірним договором, відповідач не зазначав, а наводив лише заперечення щодо об`ємів робіт за договором № 114 від 19.12.2018, укладеного між сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Статтею 195 Господарського процесуального кодексу України не передбачено зупинення провадження у справі на стадії розгляду по суті. Проведення експертизи потягне за собою порушення процесуальних строків, оскільки розгляд справи по суті почався з цього судового засідання і має закінчитись не пізніше 30 днів.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За наведених обставин у їх сукупності, зважаючи на порушення та недотримання відповідачем наведених процесуальних норм, суд відмовив у задоволенні поданого представником відповідача клопотання.

У судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 82 від 22.12.2017, а саме несплатою за виконані позивачем роботи на загальну суму 1 019 937,80 грн.

Відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав:

- тендерним комітетом Відділу освіти Остерської міської ради у серпні 2017 року було проведено процедуру закупівлі (відкриті торги) на «Капітальний ремонт Остерського ДНЗ «Оленка», вул. Б. Хмельницького, 76-А, Козелецького району, Чернігівської області» (БД.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ДК 021-2015 - 45400000 «Завершальні будівельні роботи»; переможцем торгів визнано ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА», з яким 04.09.2017 було укладено договір №69 на загальну суму 2 548 000,00 грн. Джерелом фінансування робіт є субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій (загальний фонд) між місцевими бюджетами за об`єктами (доходами) та співфінансування з місцевого бюджету (3%), що становить 109 797,00 грн. Посилаючись на розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №640-р, відповідач зазначає, що з об`єкту «Капітальний ремонт Остерського ДНЗ «Оленка», вул. Б. Хмельницького, 76-А, Козелецького району, Чернігівської області» були вилучені кошти у розмірі 717 000,00 грн (спеціальний фонд); додатково за рахунок субвенції з державного бюджету були збільшені кошторисні призначення по об`єкту на суму 1 000 000,00 грн (загальний фонд). Додатковою угодою №1 від 04.09.2017 ціну договору приведено до кошторисних призначень - 1 492 837,00 грн, а додатковою угодою №2 від 11.12.2018 - 1 775 837,00 грн.

22.12.2017 відповідачем на «свій ризик» укладено договір з позивачем про закупівлю №82 на додаткові роботи, не зазначені у початковому проекті (далі - Договір від 22.12.2017). Цей договір не був зареєстрований в органах казначейства у зв`язку з відсутністю бюджетних призначень у розмірі 1 019 937,80 грн, які передбачалось віднайти на фінансування об`єкту у кінці грудня 2017 року. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 4.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань є порушенням законодавства; витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Крім того, відповідач вказує, що Договір від 22.12.2017 не оприлюднено на веб-порталі уповноваженого органу через авторизований електронний майданчик відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі». Посилаючись на ч. 3 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідач зазначає, що забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виходячи з викладеного, відповідач вважає, що Договір від 22.12.2017 є нікчемним та не має юридичної сили, а тому акт приймання виконаних робіт і довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року також не мають юридичної сили.

- 19.12.2018 відповідач уклав з позивачем договір №114 на завершення робіт на загальну суму 1 110 149,00 грн, за яким було здійснено оплату лише в сумі 846 237,70 грн. Відповідач мав змогу у грудні 2019 року перерахувати кошти за виконані роботи ще у розмірі 281 305,30 грн, однак у процесі експлуатації об`єкту (дитячого садка) були виявлені недоліки, які позивач не усунув. У зв`язку з неякісним виконанням позивачем робіт не був підписаний акт готовності об`єкта до експлуатації.

У судовому засіданні 24.09.2020 представник відповідача заявив, що виявлені недоліки стосуються не лише робіт за договором від 19.12.2018 №114, але й робіт, виконаних за договорами №69 від 04.09.2017 та № 82 від 22.12.2017.

Однак суд звернув увагу відповідача на те, що оскільки відзив на позов не містить посилань на те, що відповідачем виявлені недоліки, які були допущені позивачем внаслідок виконання робіт саме за Договором від 22.12.2017; відповідач не довів, що не заперечив проти такої обставини з підстав, що не залежали від нього, відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

- посилаючись на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, відповідач ставить під сумнів юридичну силу наданого позивачем акту звірки взаєморозрахунків, оскільки він не підписаний позивачем.

- відповідач повідомляє, що ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» фігурує у кримінальній справі «Реконструкція фасадів приміщення ДНЗ №5 «Веселка» в м. Малин» Житомирської області у розкраданні коштів у значних розмірах.

У відповіді на відзиві позивач повністю заперечує проти доводів, викладених у відзиві.

Також позивач зазначає наступне:

- відповідно до п. 2.1, 2.2 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 саме на відповідача покладається реєстрація Договору від 22.12.2017 в органах Державної казначейської служби України. Таким чином, неподача договору на реєстрацію, фактичне приховування існування зобов`язання свідчить про порушення відповідачем законодавства України, а не про відсутність юридичної сили договору.

- Договір від 22.12.2017 є укладеним, а наявність чи відсутність грошових коштів на поточному рахунку відповідача не звільняє сторони від обов`язків щодо виконання робіт чи оплати їх вартості.

- зважаючи на те, що вартість робіт за Договором від 22.12.2017 становить 1 019 937,80 грн, а тому відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» використання електронної системи закупівель не є обов`язковим;

- частина 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлює обов`язок відповідача вчинити дії щодо публічного розміщення укладеного договору, проте не визначає умови, за яким договір є нікчемним.

Відповідач у наданих запереченнях вказує, що відповідач не мав законного права зареєструвати договір від 22.12.2017 та проведення відповідної процедури закупівлі, оскільки кошти з державного бюджету вчасно не надійшли на рахунки Замовника. Також відповідач зазначає про неякісне виконання робіт позивачем, про що було складено відповідні акти.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

22.12.2017 між Відділом освіти Остерської міської ради Чернігівської області (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ЗАБУДОВА» (далі - Підрядник) було укладено договір про закупівлю (далі - Договір від 22.12.2017) (а.с. 6-16).

Відповідно до п. 1.1 Договору від 22.12.2017 Підрядник зобов`язується за завданням Замовника виконати та здати йому в установлений цим договором строк додаткові будівельні роботи, не зазначені у початковому проекті, по об`єкту «Капітальний ремонт Остерського ДНЗ «Оленка», вул. Б. Хмельницького, 76-А, Козелецького району, Чернігівської області» (БД.11-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ДК 021:2015 - 45400000-1 «Завершальні роботи») (далі - об`єкт), а Замовник зобов`язується надати Підряднику дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектно-кошторисну документацію та прийняти від Підрядника закінчені роботи по об`єкту.

Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією, договірною ціною та календарним графіком виконання робіт, які є невід`ємною частиною даного договору. Роботи технічно пов`язані з головним (первинним) договором; загальна вартість додаткових робіт не перевищує 50 відсотків вартості головного (первинного) договору (п. 1.2 Договору від 22.12.2017).

За умовами п. 2.1 Договору від 22.12.2017 Підрядник зобов`язаний виконувати роботи відповідно до вимог будівельних норм та правил, календарного графіку робіт. Строк (термін) виконання робіт: грудень 2017 року. Початок робіт - протягом 5-ти робочих днів з дня передачі Замовником дозвільної документації. Завершення робіт: дато закінчення робіт вважається дата їх прийняття Замовником.

Згідно з п. 3.1 Договору від 22.12.2017 ціна Договору визначена на підставі зведеного кошторису будови згідно нормативів ДСТУ БД. 1.1-1:2013, із урахуванням змін та доповнень, і становить суму 1 019 937,80 грн, у тому числі ПДВ 169 989,63 грн.

Джерелом фінансування робіт є субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій (загальний фонд) між місцевими бюджетами за об`єктами (доходами) співфінансування з місцевого бюджету (п. 4.1 Договору від 22.12.2017).

Зобов`язання Сторін щодо фінансування визначаються положенням Загальних умов та узгодженим Сторонами планом фінансування будівництва, який є невід`ємною частиною договору (додаток 3). План фінансування будівництва складається з урахуванням календарного графіку виконання робіт і порядку проведення розрахунків за виконані роботи (п. 4.2 Договору від 22.12.2017).

Відповідно до п. 4.3 Договору від 22.12.2017 розрахунки проводяться на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (Форми - КБ-2в) і довідок про вартість виконаних робіт та витрат (Форми - КБ-3) згідно фактично виконаних робіт при наданні Підрядником всіх необхідних виконавчих документів, передбачених в п. 5.3.7 цього Договору.

Згідно з п. 12.1 Договору від 22.12.2017 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 або до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Відповідно до протоколу погодження договірної ціни, який є Додатком 1 до Договору від 22.12.2017, сторони дійшли згоди, що розмір договірної ціни становить 1 019 937,80 грн, у тому числі ПДВ 169 989,64 грн; початок дії договірної ціни - з грудня 2017 року.

У календарному плані виконання робіт (Додаток 2) зазначено обсяг робіт та період їх виконання позивачем, а саме: утеплення фасадів дитячого садка, площа - 2173 м2, кошторисна вартість - 1 019 937,80 грн, грудень - 1 019 937,80 грн.

Згідно з планом фінансування будівництва (на поточний рік) (Додаток 3 до Договору від 22.12.2017) капітальні вкладення на грудень 2017 року становлять 1 019 937,80 грн, на фінансування будівельно-монтажних робіт - 837 131,49 грн.

22.12.2017 Відділом освіти Остерської міської ради Чернігівської області та ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, згідно з яким загальна вартість виконаних позивачем робіт за Договором від 22.12.2017 становить 1 019 937,80 грн (а.с. 17-19).

Вказана вартість виконаних будівельних робіт за Договором від 22.12.2017 у розмірі 1 019 937,80 грн зазначена у підписаній сторонами 22.12.2017 довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року (а.с. 20-21)

Начальник Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області Стась С.О. підписав акт звірки взаєморозрахунків з ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» за Договором від 22.12.2017 за період з вересня 2017 року по вересень 2018 року, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 1 019 937,80 грн (а. с. 22).

В цьому акті відсутній підпис посадової особи позивача, проте проставлена печатка ТОВ «Укргаззабудова».

27.07.2020 позивач направив відповідачу вимогу від 27.07.2020 про сплату протягом семи днів заборгованості за виконані за договором від 22.12.2017 роботи у розмірі 1 019 937,80 грн, яка була отримана відповідачем 30.07.2020 (а.с. 23-26).

Доказів сплати заборгованості у розмірі 1 019 937,80 грн відповідач суду не надав

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зі змісту укладеного між сторонами договору про закупівлю №82 від 22.12.2017 вбачається, що цей договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

За приписами ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За приписами ч. 1, 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У Розділі 4 Договору від 22.12.2017 сторонами встановлено порядок здійснення оплати.

Так зобов`язання відповідача щодо фінансування, тобто оплати за виконані роботи, визначаються планом фінансування будівництва, який складено з урахуванням календарного графіку виконання робіт (п. 4.2.).

Як встановив суд, згідно узгодженого сторонами плану фінансування будівництва обсяг такого фінансування на грудень 2017 року становить 1 019 937,80 грн.

Тобто, у разі виконання і прийняття робіт відповідно до календарного графіку, відповідач мав сплатити у грудні 2017 року всю суму вартості будівництва за договором.

Відповідач коштів у розмірі 1 019 937,80 грн позивачу у вказаний строк не сплатив, натомість заперечує проти їх сплати, посилаючись на відсутність бюджетних призначень, нереєстрацію Договору від 22.12.2017 в органах Державної казначейської служби, неоприлюднення договору на веб-порталі уповноваженого органу, непроведення процедури закупівель для укладення договору та нікчемність цього договору та акту приймання виконаних будівельних робіт.

Відповідно до п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету.

Кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень (п. 30 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до п. 1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002, план асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету (далі - план асигнувань загального фонду бюджету) - це помісячний розподіл бюджетних асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету), затверджених у загальному фонді кошторису, за скороченою економічною класифікацією видатків бюджету, який регламентує протягом бюджетного періоду взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів відповідно до зазначених зобов`язань.

Згідно з п. 2.1 Порядком реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012 (далі - Порядок №309), розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації - центральним органом виконавчої влади, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком 1 (далі - Реєстр) на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання (п. 2.2 Порядку №309).

Відповідно до п. 2.10 Порядку №309 органи Казначейства не реєструють:

- зобов`язання у разі відсутності у розпорядника бюджетних коштів бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом;

- фінансові зобов`язання у разі відсутності відповідного бюджетного зобов`язання, відображеного у бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів;

У таких випадках органи Казначейства зобов`язання та/або фінансові зобов`язання не реєструють, а застосовують заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, визначені Бюджетним кодексом України.

Відповідачем не надано суду документів (кошторису, плану асигнувань), які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів на оплату за спірні роботи, як і не надано доказів звернення до органів Казначейства для реєстрації відповідних бюджетних зобов`язань та відмови у їх реєстрації, а відтак доводи відповідача у цій частині є необґрунтованими і не приймаються судом доуваги.

Нереєстрація договору відповідачем як розпорядником бюджетних коштів не може бути підставою відсутності фінансових зобов`язань, оскільки питання щодо пошуку фінансових ресурсів задля виконання взятих на себе зобов`язань за Договором від 22.12.2017 знаходиться поза межами правовідносин між позивачем та відповідачем та не стосується позивача.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (тут і далі - у редакції, чинній на момент укладення Договору від 22.12.2017) цей Закон застосовується:

до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;

до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.

У разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: договір про закупівлю - протягом двох днів з дня його укладення.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі» переговорна процедура закупівлі - це процедура, що використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю з учасником після проведення переговорів з одним або кількома учасниками.

Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі, зокрема, необхідності проведення додаткових будівельних робіт, не зазначених у початковому проекті, але які стали через непередбачувані обставини необхідними для виконання проекту за сукупності таких умов: договір буде укладено з попереднім виконавцем цих робіт, такі роботи технічно чи економічно пов`язані з головним (первинним) договором; загальна вартість додаткових робіт не перевищує 50 відсотків вартості головного (первинного) договору.

За результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) замовник приймає рішення про намір укласти договір. Повідомлення про намір укласти договір обов`язково безоплатно оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу протягом одного дня після прийняття рішення та повинно містити: найменування та місцезнаходження замовника; найменування, кількість товару та місце його поставки, вид робіт і місце їх виконання або вид послуг та місце їх надання; строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; найменування, місцезнаходження та контактні телефони учасника (учасників), з яким проведено переговори; ціну пропозиції; обґрунтування застосування переговорної процедури.

Замовник має право укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі у строк не раніше ніж через 10 днів (п`ять днів - у разі застосування переговорної процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої цієї статті, а також у разі закупівлі нафти, нафтопродуктів сирих, електричної енергії, послуг з її передання та розподілу, централізованого постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, послуг з централізованого опалення, послуг поштового зв`язку, поштових марок та маркованих конвертів, телекомунікаційних послуг, у тому числі з трансляції радіо- та телесигналів, послуг з централізованого водопостачання та/або водовідведення та послуг з перевезення залізничним транспортом загального користування) з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

Отже, у разі необхідності проведення додаткових будівельних робіт, не зазначених у початковому проекті, якщо загальна вартість додаткових робіт не перевищує 50 відсотків вартості головного (первинного) договору, Законом України «Про публічні закупівлі» передбачав можливість застосування іншої процедури закупівлі, а саме переговорної.

Як вбачається з умов Договору від 22.12.2017, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника виконати та здати йому в установлений цим договором строк додаткові будівельні роботи, не зазначені у початковому проекті, по об`єкту «Капітальний ремонт Остерського ДНЗ «Оленка», вул. Б. Хмельницького, 76-А, Козелецького району, Чернігівської області» (БД.11-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ДК 021:2015 - 45400000-1 «Завершальні роботи»).

Однак головного (первинного) договору щодо проведення робіт по об`єкту відповідач суду не надав, а відтак не довів, що вартість додаткових робіт перевищує 50 відсотків вартості головного договору, а отже і необхідність проведення процедури закупівлі з використанням електронної системи закупівель.

Разом з тим, у п. 1.2 Договору від 22.12.2017 зазначено, що роботи технічно пов`язані з головним (первинним) договором; загальна вартість додаткових робіт не перевищує 50 відсотків вартості головного (первинного) договору.

У статті 37 Закону України «Про публічні закупівлі» визначені підстави нікчемності договору про закупівлю. Так, договір про закупівлю є нікчемним у разі:

-його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону;

- його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону;

- його укладення з порушенням строків, передбачених частиною другою статті 32 та абзацом восьмим частини третьої статті 35 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Отже, статтею 37 Закону України «Про публічні закупівлі» не передбачено таких підстав нікчемності договору як неоприлюднення його на веб-порталі Уповноваженого органу, чи укладення договору без проведення процедур закупівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки недійсність Договору від 22.12.2017 прямо не встановлена законом, доказів визнання його недійсним відповідач суду не надав, суд доходить висновку, що цей договір є правомірним, а тому доводи відповідача про його нікчемність відхиляються судом.

Стосовно наведених у відзиві доводів відповідача, що позивачем були неякісно виконані роботи за Договором від 19.12.2018 №114, внаслідок чого з`явились певні недоліки, такі доводи не приймаються судом, оскільки Договір від 19.12.2018 №114 є окремим самостійним правочином і не стосується предмету цього спору.

Також відповідач, посилаючись на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, ставить під сумнів юридичну силу наданого позивачем акту звірки взаєморозрахунків, оскільки він не підписаний позивачем.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Як встановив суд, начальник Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області Стась С.О. підписав акт звірки взаєморозрахунків з ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» за Договором від 22.12.2017 за період з вересня 2017 року по вересень 2018 року, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 1 019 937,80 грн; підпис уповноваженої особи позивача на ньому відсутній.

Оскільки акт звірки відображає стан заборгованості саме відповідача перед позивачем, підписання цього акту уповноваженою особою відповідача (боржника) свідчить про фактичне визнання останнім наявності у нього заборгованості, не зважаючи на відсутність підпису у ньому позивача.

При цьому, зважаючи на наявність печатки ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» в цьому акті, суд вважає відсутність відповідного підпису лише недоліками в оформленні документа.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність в акті звірки юридичної сили документа відхиляються судом.

Стосовно посилань відповідача про те, що ТОВ «УКРБУД ЗАБУДОВА» «фігурує» у кримінальній справі «Реконструкція фасадів приміщення ДНЗ №5 «Веселка» в м. Малин» Житомирської області у розкраданні коштів у значних розмірах суд зазначає, що підтвердженням вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є обвинувальний вирок, ухвалений судом.

Наявність кримінального провадження стосовно посадових осіб позивача щодо розкрадання коштів у значних розмірах не може свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення та не стосується предмету цього спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив позивачу кошти за виконані роботи у розмірі 1 019 937,80 грн у встановлений строк, господарський суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про належність, достовірність та вірогідність наданих позивачем доказів у встановлені обставин, що мають значення для справи, натомість відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів і заперечень щодо спірних правовідносин.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Остерської міської ради Чернігівської області (, вул. Незалежності, 21, м. Остер, Козелецький район, Чернігівська область, 17044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУД ЗАБУДОВА" (, вул. Шота Руставелі, 33б, н.п. 27, м. Київ, 01033) 1 019 937,80 грн заборгованості за виконані роботи та 15 299,07 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 05.10.2020.

Суддя В. В. Шморгун