ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа №907/631/19

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич,

В.М. Гриців,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

представники сторін в судове засідання не з`явились (належно повідомлені),

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Мокрянське лісомисливське господарство" від 06.03.2020

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 13.02.2020, повний текст рішення складено 17.02.2020,

у справі №907/631/19 (суддя Ушак І.Г.)

за позовом: Державного підприємства "Мокрянське лісомисливське господарство", с. Красна Тячівського району Закарпатської області

до відповідача: фізичної особи-підприємця Нодь Ігоря Петровича, с. Дубове Тячівського району Закарпатської області

про: стягнення 64 572,50грн заборгованості, з яких 51 175,37грн основний борг, 3 423,82грн 3%річних та 9 892,13грн інфляційний нарахувань

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019року ДП "Мокрянське лісомисливське господарство" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ФОП Нодь І.П. про стягнення 64 572,50грн заборгованості, у т.ч.: 51 175,37грн основного боргу, 3 423,82грн 3%річних та 9 892,13грн інфляційних нарахувань.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання договорів купівлі-продажу необробленої деревини №741/741/л/2016 від 05.09.2016 та № 603/603/л/2017 від 08.12.2016 позивач передав відповідачу по товарно-транспортних накладних необроблену деревину (далі-товар) на загальну суму 215 247,87грн, яку відповідач оплатив частково, залишок його заборгованості становить 51 175,37грн. Претензію №93 від 18.06.2019 з вимогою погасити заборгованість за отриманий товар відповідач залишив без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Крім того, у позовній заяві позивач вказав розмір витрат на правову допомогу в сумі 7000,00грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 13.02.2020 у справі №907/631/19 відмовлено у задоволенні позову.

При відмові у позові суд першої інстанції виходив з того, що сторонами визнається факт поставки товару по 11-ти товарно-транспортних накладних ( далі - ТТН) на загальну суму 143 834,23грн та факт оплати товару на загальну суму 161 222,35грн. Разом з тим, відповідач заперечує факт отримання товару по ТТН №920723 від 08.03.2017 на суму 35 666,03грн та №920732 від 09.03.2017 на суму 35 747,61грн. Дослідивши вказані накладні, суд встановив, що вони не містять підпису відповідача як одержувача деревини, що, за висновком суду, позбавляє їх доказової сили як первинних документів у розумінні вимог ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Посилання позивача на факт видачі сертифікатів №№ 185316, 185848, 18427 про походження лісоматеріалів для здійснення експортних операцій, підставою видачі яких зазначено вказані накладні від 08.03.2017 та від 09.03.2017, суд не прийняв до уваги,зазначивши, що такі не є допустимим доказом одержання відповідачем лісоматеріалів від позивача. Суд також не взяв до уваги копії перехідних накладних від 10.03.2017 про передачу відповідачем деревини ФОП Леспух М.М. як експортерові, зазначивши про відсутність оригіналів цих накладних. Крім того, суд зазначив, що за даними паспорта відповідача в період з 07 по 12 березня 2017року він знаходився за межами України і не міг здійснювати господарську діяльність з одержання та поставки лісопродукції. Відтак суд дійшов висновку, що позивач не довів поставки відповідачу лісопродукції по ТТН №920723 від 08.03.2017 та №920732 від 09.03.2017 на загальну суму 71 413,64грн та не довів наявності заборгованості.

Позивач (ДП "Мокрянське лісомисливське господарство") не погодився з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Скаржник вказує, що у зв`язку із запереченнями відповідача факту отримання деревини по ТТН №920723 від 08.03.2017 та №920732 від 09.03.2017 представник ДП "Мокрянське лісомисливське господарство" звернувся до Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства про надання копій сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення здійснення експертних операцій, виданих на підставі вказаних вище накладних, та доданих до них документів. Згідно із сертифікатами серії ЗК № 185316, №185848, №18427, виданими ФОП Леспух М.М., підставою їх видачі вказано ТТН №920723 від 08.03.2017 та №920732 від 09.03.2017. Додатками до сертифікатів є перехідні накладні б/н від 10.03.2017, по яких відповідач відпустив деревину ФОП Леспух М.М., які підписані відповідачем і скріплені його печаткою. Вказує, що названі документи в сукупності підтверджують отримання відповідачем деревини за спірними ТТН та подальшу її реалізацію ФОП Леспух М.М., який, в свою чергу, здійснював експортні операції з отриманим товаром. Перебування відповідача за межами України в день оформлення ТТН і відсутність на них підпису відповідача не спростовує факту отримання деревини від позивача, оскільки деревину отримували водії і на всіх ТТН відсутні підписи самого ФОП Нодь І.П. Звертає увагу суду на те, що в своїх письмових поясненнях відповідач зазначає про неможливість реалізації деревини ФОП Леспух М.М. 10.03.2017, проте не заперечує факту реалізації деревини по вказаних накладних в іншу дату.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник вказав, що на оплату правової допомоги, наданої в суді апеляційної інстанції, він планує понести витрати в сумі 7000,00грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи скаржника, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Вказує, зокрема, що на виконання договорів купівлі-продажу необробленої деревини №741/741/л/2016 від 05.09.2016 та № 603/603/л/2017 від 08.12.2016 відповідач сплатив позивачу за деревину 157047,50грн, а не 161 222,87 грн, як вказує позивач. Зазначає, що з 07 по 12 березня 2017року Нодь І.П. перебував за межами України, тому не міг 08 та 09.03.2017 прийняти від позивача деревину та реалізувати її 10.03.2017 ФОП Леспух М.М.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 у справі №907/631/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено розгляд справи в судовому засіданні 12.05.2020.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, вказаних в ухвалах суду.

Так, ухвалою від 30.06.2020 розгляд справи було відкладено на18.08.2020, однак судове засідання 18.08.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гриців В.М. у відпустці.

Ухвалою від 27.08.2020 розгляд справи призначено на 29.09.2020.

У судове засідання 29.09.2020 представники сторін не з`явилися, проте з урахуванням поданих сторонами заяв ( 26.05.2020 надійшла заява відповідача, 30.06.2020 заява позивача)про розгляд даної справи без участі їх представників, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

05.09.2016 ДП «Мокрянське ЛМГ» (продавець) та ФОП Нодь І.П. (покупець) уклали договір купівлі-продажу необробленої деревини №741/741/л/2016 (а.с. 13-14).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору за результатами проведення аукціону з продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2016року продавець передає у власність продавцю необроблену деревину, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього ціну.

У п.3.1 договору сторони визначили асортимент та характеристики деревини:

-пиловик, порода-ялина, кількість - 60куб.м, загальна вартість - 49 500,00грн;

-пиловик, порода-ялина, кількість - 70куб.м, загальна вартість - 67 550,00грн;

-тех.сировина, порода-ялина, кількість - 50куб.м., загальна вартість 26 250,00грн.

Згідно з п.3.2 договору загальна сума договору становить 143 300,00грн.

Відповідно до п.4.1 договору поставка товару по даному договору здійснюється згідно з щомісячним подекадним графіком поставок на умовах франко (нижній/проміжний/верхній) склад продавця. У випадку непідписання сторонами щомісячного подекадного графіку поставок товар поставляється рівними частинами.

Комплект товаросупровідних документів: товаротранспортна накладна; рахунок-фактура; специфікація (п.4.4 договору).

Відповідно до п.5.1 договору прийом-передача товару здійснюється на складі продавця за умовами: франко (нижній/проміжний/верхній) склад продавця.

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної (п.5.3 договору).

Пунктом 6.1 договору визначено, що платіж (передоплата 100%) вартості здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару згідно з виставленим рахунком-фактурою протягом 5 календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати.

Покупець зобов`язаний здійснювати попередню плату за кожну партію товару протягом 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати (п.7.1 договору).

Згідно з п.7.3 договору продавець зобов`язаний передати покупцю товар після оплати рахунку-фактури протягом 15днів.

Вказаний договір діє в частині обов`язку поставки товару з 01.10.2016 по 31.12.2016,а в частині оплати - з дати укладення договору до повного проведення розрахунків за придбаний товар (п.11.2 договору).

08.12.2016 сторони уклали ще один договір купівлі-продажу необробленої деревини №603/603/л/2017 (а.с. 11-12).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору за результатами проведення аукціону з продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 1 кварталу 2017року продавець передає у власність на умовах франко склад продавця необроблену деревину, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього ціну.

У п.3.1 договору сторони визначили асортимент та характеристики деревини:

-пиловик, порода-ялина, кількість - 20куб.м, загальна вартість - 23 000,00грн;

-тех.сировина, порода-ялина, кількість - 40куб.м, загальна вартість 19 800,00грн.

Згідно з п.3.2 договору загальна сума договору становить 42 800,00грн.

Відповідно до п.4.1 договору поставка товару по даному договору здійснюється згідно з щомісячним подекадним графіком поставок, який є невід`ємною частиною даного договору та підписується самостійно сторонами, на умовах франко (нижній/проміжний/верхній) склад продавця. У випадку непідписання сторонами щомісячного подекадного графіку поставок товар поставляється рівними частинами.

Комплект товаросупровідних документів: товаротранспортна накладна; рахунок-фактура; специфікація (п.4.4 договору).

Відповідно до п.5.1 договору прийом-передача товару здійснюється на складі продавця за умовами: франко (нижній/проміжний/верхній) склад продавця.

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної (п.5.3 договору).

Пунктом 6.1 договору визначено, що платіж (передоплата 100%) вартості здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару згідно з виставленим рахунком-фактурою протягом 5 календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати.

Покупець зобов`язаний здійснювати попередню плату за кожну партію товару протягом 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати (п.7.1 договору).

Згідно з п.7.3 договору продавець зобов`язаний передати покупцю товар після сплати рахунку-фактури протягом 15днів.

Вказаний договір діє в частині обов`язку поставки товару з 01.01.2017 по 31.03.2017, а в частині оплати - з дати укладення договору до повного проведення розрахунків за придбаний товар (п.11.2 договору).

Згідно з товарно-транспортними накладними при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) вантажовідправник - ДП «Мокрянське ЛМГ» відвантажив деревину вантажоодержувачу - ФОП Нодь І.П. на загальну суму 215 247,87грн, а саме :

1) по ТТН серії ЗКБ №133079 від 27.10.2016 на суму 22 999,84грн, пункт навантаження -Брадулське лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_1 , (а.с. 125),

2) по ТТН серії ЗКБ №920387 від 02.11.2016 на суму 21 896,41грн, пункт навантаження -Брадулське лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_1 , (а.с. 125),

3) по ТТН серії ЗКА №444906 від 23.11.2016 на суму 20 663,57грн, пункт навантаження -Брадулське лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_2 (а.с. 75-76, 142);

4) по ТТН серії ЗКБ №920447 від 29.11.2016 на суму 21 313,04грн, пункт навантаження -Брадулське лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_3 (а.с. 80-81, 136);

5) по ТТН серія ЗКБ №502125 від 06.12.2016 на суму 20 941,95грн, пункт навантаження - Усть-Чорнявське лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_4 (а.с. 24,141),

6) по ТТН серії ЗКБ №930548 від 15.02.2017 на суму 5 049,96грн, пункт навантаження - Тиховецьке лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_5 , (а.с. 25),

7) по ТТН серії ЗКБ №930549 від 15.02.2017 на суму 5 049,96грн, пункт навантаження - Тиховецьке лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_6 (а.с. 94-95),

8) по ТТН серії ЗКБ №920723 від 08.03.2017 на суму 35 666,03грн, пункт навантаження - Брадулське лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_2 , (а.с. 66-68),

9) по ТТН серії ЗКБ №920732 від 09.03.2017 на суму 35 747,61грн, пункт навантаження - Брадулське лісництво, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_7 (а.с. 86-89);

10) по ТТН серія ЗКА №445173 від 23.03.2017 на суму 25 919,50грн, пункт навантаження - Брадулське лісництво, Франко-ліс, до перевезення деревину прийняв водій ОСОБА_2 (а.с. 15).

ТТН за 2016рік підписані відповідачем як вантажоодержувачем і скріплені його печаткою, а ТТН за 2017рік не підписані відповідачем і не скріплені його печаткою.

Згідно з наявними в матеріалах справи прибутковими касовими ордерами, платіжними дорученнями, виписками банку з рахунка позивача відповідач сплатив позивачу за поставлену деревину кошти в сумі 157 047,50грн, а саме:

- 19.10.2016 прибутковим касовим ордером № 2068 - 10 000,грн з призначенням платежу -передоплата за лісопродукцію (а.с. 53);

- 20.10.2016 прибутковим касовим ордером №2075- 7 000,грн з призначенням платежу- передоплата за лісопродукцію (а.с. 52);

- 10.11.2016 прибутковим касовим ордером №2255 - 10 000,грн з призначенням платежу -передоплата за лісопродукцію (а.с. 35);

- 29.11.2016 прибутковим касовим ордером №2460/а - 10 000,грн з призначенням платежу- передоплата за лісопродукцію (а.с. 34);

- 30.11.2016 прибутковим касовим ордером №2468 -10 000,грн з призначенням платежу -передоплата за лісопродукцію» (а.с. 46);

- 30.01.2017 платіжним дорученням №683 - 2 140,00грн з призначенням платежу- переведення гарантійного внеску згідно з договором №603/603/л/2016 (а.с. 32);

- 10.02.2017 прибутковим касовим ордером №160 - 10 000,00грн з призначенням платежу -дебіторська заборгованість» (а.с. 37);

- 13.02.2017 прибутковим касовим ордером №165 - 10 000,00грн з призначенням платежу дебіторська заборгованість (а.с. 50);

- 14.02.2017 прибутковим касовим ордером №170 на суму 10 000,00грн з призначенням платежу -дебіторська заборгованість (а.с. 51);

- 16.02.2017 прибутковим касовим ордером №180 - 100грн з призначенням платежу- передоплата за лісопродукцію (а.с. 54);

- 17.02.2017 прибутковим касовим ордером №181 на суму 10 000,00грн з призначенням платежу-передоплата за лісопродукцію (а.с. 49);

- 21.02.2017 платіжним дорученням №2 - 50 000,00грн з призначенням платежу -передоплата за лісопродукцію (а.с. 33);

- 24.03.2017 прибутковим касовим ордером №355 - 10 000,00грн з призначенням платежу- передоплата за лісопродукцію» (а.с. 36);

- 12.05.2017 згідно з випискою банку - 6 600грн як переведення гарантійного внеску згідно з договором №143/143/2кв-Д/2017(а.с. 47);

- 19.07.2017 згідно з випискою банку - 1207,50грн як переведення гарантійного внеску згідно з договором №571/571/3кв-О/2017(а.с. 45).

З наданих на запит позивача Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства матеріалів вбачається, що отриману від позивача деревину відповідач реалізовував іншим суб`єктам підприємницької діяльності, які здійснювали експортні операції щодо деревини.

Так, згідно з копіями накладних б/н від 10.03.2017( 2 накладні) ФОП Нодь І.П. передав ФОП Леспух М.М. деревину , отриману від позивача по ТТН-ліс ЗКБ №920723 від 08.03.2017 та ТТН-ліс ЗКБ №920732 від 09.03.2017. Вказані накладні підписані ФОП Нодь І.П. та ФОП Леспух М.М. і скріплені їх печатками (а.с. 153, 156).

За заявами ФОП Леспух М.М. Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства видало ФОП Леспух М.М. як експортеру сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення здійснення експертних операцій: сертифікат сер.ЗК № 185848 від 21.03.2017, підставою видачі якого вказано, зокрема ТТН-ліс ЗКБ №920723 від 08.03.2017, лісокористувач - продавець - ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» (а.с.154 у т.ч.на звороті), та сертифікат сер.ЗК № 185316 від 14.03.2017, підставою видачі якого вказано, зокрема ТТН-ліс ЗКБ №920732 від 09.03.2017, лісокористувач - продавець - ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» (а.с.151).

В матеріалах справи наявна копія претензії ДП «Мокрянське ЛМГ» вих.№93 від 18.06.2019 до ФОП Нодь І.П. про сплату заборгованості за деревину в сумі 51 175,37грн, яку позивач вимагав погасити упродовж 7 -ми днів з дня отримання претензії (а.с. 28).

За прострочення оплати деревини позивач заявив до стягнення на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України 3%річних в сумі 3 423,82грн, нарахованих за період з 20.07.2017 по 11.10.2019 та 9 892,13грн інфляційних втрат, нарахованих за період з серпня 2017року по серпень 2019року (а.с. 30-31).

Дослідивши обставини справи, доводи сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за деревину, передану відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу необробленої деревини №741/741/л/2016 від 05.09.2016 та №603/603/л/2017 від 08.12.2016 по 10-ти ТТН на загальну суму 215 247,87грн, яку відповідач оплатив частково.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечує факт отримання товару по ТТН №920723 від 08.03.2017 на суму 35 666,03грн та №920732 від 09.03.2017 на суму 35 747,61грн, які не містять підпису відповідача як одержувача деревини,тому не є належними доказами передачі деревини відповідачу. Відтак, за висновком суду першої інстанції, позивач не довів поставки відповідачу лісопродукції по ТТН №920723 від 08.03.2017 та №920732 від 09.03.2017та не довів наявності заборгованості.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ч. 2 вказаної статті).

Договорами купівлі-продажу (п.5.1, п.5.3) встановлено, що прийом-передача товару здійснюється на складі продавця за умовами: франко (нижній/проміжний/верхній) склад продавця; датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної.

Згідно з названими вище ТТН, у т.ч. ТТН №920723 від 08.03.2017 та №920732 від 09.03.2017, на складах позивача водії автомобілів прийняли від позивача до перевезення для доставки відповідачу деревину на загальну суму 215 247,87грн.

Отже, в силу ч.2 ст.664ЦК України обов`язок позивача як продавця передати товар відповідачу як покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару водіям до перевезення.

Крім того, всі ТТН за 2017рік не підписані відповідачем, при цьому відповідач заперечує лише факт отримання товару по ТТН №920723 від 08.03.2017 та №920732 від 09.03.2017 та не заперечує факту отримання товару по інших ТТН від 15.02.2017 та 23.03.2017, які також ним не підписані, що свідчить про необґрунтованість заперечень відповідача.

Відтак посилання суду першої інстанції на те, що ТТН №920723 від 08.03.2017 та №920732 від 09.03.2017 не підписані відповідачем є безпідставними.

Наданими на запит позивача Закарпатським обласним управлінням лісового та мисливського господарства матеріалами підтверджено, що отриману від позивача деревину відповідач реалізовував іншим суб`єктам підприємницької діяльності, які здійснювали експортні операції щодо деревини.

Так, по накладних б/н від 10.03.2017( 2 накладні) відповідач передав ФОП Леспух М.М. деревину , отриману від позивача по ТТН-ліс ЗКБ №920723 від 08.03.2017 та ТТН-ліс ЗКБ №920732 від 09.03.2017. Накладні б/н від 10.03.2017 підписані ФОП Нодь І.П. та ФОП Леспух М.М. і скріплені їх печатками.

За заявами ФОП Леспух М.М. Закарпатське обласне управління лісового та мисливського господарства видало ФОП Леспух М.М. як експортеру сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення здійснення експертних операцій: сертифікат сер.ЗК № 185848 від 21.03.2017, підставою видачі якого вказано, зокрема ТТН-ліс ЗКБ №920723 від 08.03.2017, лісокористувач - продавець - ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» , та сертифікат сер.ЗК № 185316 від 14.03.2017 підставою видачі якого вказано, зокрема ТТН-ліс ЗКБ №920732 від 09.03.2017, лісокористувач - продавець - ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» .

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів. Порядок видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право на експорт певної партії лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, має суб`єкт підприємницької діяльності, що отримав сертифікат про походження на відповідну партію лісо- або пиломатеріалів.

Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів не може передаватися іншим суб`єктам підприємницької діяльності для подальшої реалізації лісоматеріалів на внутрішньому ринку України.

Згідно з пунктами 3-5 Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1260, сертифікат є обов`язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагентства заяву за встановленою Агентством формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів).

Названі обставини свідчать про обґрунтованість доводів позивача про те, що відповідач отримав від позивача деревину, відвантажену по ТТН-ліс ЗКБ №920723 від 08.03.2017 та ТТН-ліс ЗКБ №920732 від 09.03.2017, та в подальшому передав її ФОП Леспух М.М., якій на підставі вказаних ТТН та накладних від 10.03.2017 були видані сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експертних операцій .

Посилання відповідача та суду першої інстанції на перебування відповідача в період з 07 по 12 березня 2017року за межами України за даними його паспорта, відтак неможливість здійснення ним в цей період господарської діяльності з одержання та поставки лісопродукції, не можуть братися до уваги, оскільки, як зазначено вище, ТТН за 2017 рік, у т.ч.ТТН від 08.03.2017 та від 09.03.2017 не містять підпису самого ФОП Нодь І.П., вони підписані водіями про прийняття деревини до перевезення для доставки її ФОП Нодь І.П. Накладні від 10.03.2017 на передачу ФОП Нодь І.П. деревини ФОП Леспух М.М. підписані ФОП Нодь І.П., який не заперечує факту їх підписання і скріплення своєю печаткою. Відтак не є спростований сам факт здійснення господарської операції з передачі ФОП Нодь І.П. деревини ФОП Леспух М.М. по цих накладних.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з доводами скаржника, що наданими суду доказами підтверджено передачу відповідачу у жовтні 2016 року - березні 2017року по ТТН, у т.ч. по ТТН-ліс ЗКБ №920723 від 08.03.2017 та ЗКБ №920732 від 09.03.2017, деревини на загальну суму 215 247,87грн.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Умовами договорів купівлі-продажу деревини ( п.6.1) передбачено попередню оплату деревини (передоплата 100%) шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару згідно з виставленим рахунком-фактурою протягом 5 календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати.

Матеріалами справи підтверджено та підтверджено відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідач сплатив позивачу за деревину 157 047,50грн.

Отже, заборгованість становить 58 200,37грн (215 247,87-157 047,50).

Разом з тим, у позовній заяві позивач вказав, що відповідач сплатив за деревину 161 222,87грн, його заборгованість становить 51 175,37грн, яку він просив стягнути з відповідача, а також 3%річних в сумі 3 423,82грн, нарахованих за період з 20.07.2017 по 11.10.2019, та 9 892,13грн інфляційних втрат, нарахованих за період з серпня 2017року по серпень 2019року.

При цьому, у прохальній частині позовної заяви позивач вказав загальну суму позовних вимог- 64572,50грн, у т.ч. 3 423,82грн 3%річних та 9 892,13грн інфляційних втрат.

З урахуванням встановленого ст. 14 ГПК України принципу диспозитивності господарського судочинства, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, суд вирішує даний спір в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок 3%річних та інфляційних втрат, які нараховані на суму основного боргу, заявлену до стягнення, апеляційний суд встановив його правильність та обгрунтованість.

Водночас, апеляційний суд встановив, що при визначенні загальної суми позовних вимог - 64572,50грн, вказаної у прохальній частині позовної заяви, позивачем допущена арифметична помилка, оскільки з урахуванням заявленої до стягнення суми основного боргу - 51 175,37грн, 3% річних -3 423,82грн та інфляційних нарахувань-9 892,13грн, загальний розмір заявлених позивачем вимог становить 64 491,32грн (51 175,37+ 3 423,82грн +9 892,13грн), що на 81,18грн (64 572,50 - 64 491,32) менше, ніж вказано у прохальній частині позовної заяви.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні у зв`язку з недоведеністю належними та допустимими доказами порушеного права позивача, на захист якого подано позов.

Колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та неправильного застосування норм матеріального права суд неправомірно відмовив у задоволенні позову.

Отже, рішення належить скасувати, прийняти нове, яким позов задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 64 491,32грн, з яких: 51 175,37грн основного боргу, 3 423,82грн 3%річних та 9 892,13грн інфляційних нарахувань. У задоволенні решти позовних вимог ( 81,18грн) належить відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

При поданні позову позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме: 1921,00грн судового збору та 7 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 названої статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин 1-3 ст. 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріалами справи підтверджено, що при розгляді справи № 907/631/19 інтереси позивача в суді першої інстанції представляв адвокат Левицький А.О. на підставі довіреності №131 від 12.08.2019 (а.с. 55) та договору про надання правової допомоги №01/10-19 від 01.10.2019, укладеного ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» (замовником) та АБ «Левицький та партнери» (виконавцем) (а.с. 164-166).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати правову допомогу з підготовки, подання і розгляду в Господарському суді Закарпатської області позовної заяви про стягнення заборгованості за поставлену лісопродукцію з ФОП Нодь І.П. згідно з договорами купівлі-продажу необробленої деревини.

Для виконання прийнятих на себе зобов`язань виконавець, серед іншого, зобов`язується надавати замовнику відповідні консультації щодо встановленого законодавством України порядку стягнення заборгованості за поставлену лісопродукцію, підготувати позовну заяву з відповідними додатками до господарського суду з розрахунком інфляційних втрат та 3%річних і з вимогою відшкодування всіх судових витрат.

Згідно з п.3.1 договору за надання послуг, передбачених пунктом 1 договору, замовник сплачує одноразову винагороду у розмірі 7000,00грн в безготівковому порядку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Адвокат Левицький А.О. від імені позивача подав позовну заяву, клопотання про долучення доказів (а.с. 64), відповідь на відзив (а.с. 112-115) та представляв інтереси позивача в судових засіданнях місцевого суду 21.11.2019, 11.12.2019, 16.01.2020 та 13.02.2020.

Платіжним дорученням №481 від 04.11.2019 ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» перерахувало на рахунок АБ «Левицький та партнери» 7000,00грн з призначенням платежу «оплата юридичних послуг згідно з договором №01/10-19 від 01.10.2019».

Вказані договір та платіжне доручення, які позивач надав 14.01.2020 суду першої інстанції, підтверджують фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, надану йому при вирішенні даного спору судом першої інстанції.

На день ухвалення даної постанови позивач не надав апеляційному суду доказів на підтвердження понесених ним витрат в сумі 7000,00грн за надання правової допомоги в апеляційному суді, про які вказано в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим апеляційний суд не вирішує питання розподілу цих витрат.

У зв`язку з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних та апеляційних вимог, а саме:

- за розгляд справи судом першої інстанції з відповідача на користь позивача належить стягнути: 1918,58грн судового збору та 6 991,20грн на відшкодування понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката;

- за перегляд рішення апеляційним судом з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 877, 88грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 231, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 278, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Мокрянське лісомисливське господарство" від 06.03.2020 задоволити частково.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 13.02.2020 у справі №907/631/19 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нодь Ігоря Петровича, ідент. номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Державного підприємства "Мокрянське лісомисливське господарство", ідент. код 32467828, місцезнаходження: 90523, Закарпатська область, Тячівський район, с. Красна, вул. Підчос, 87, - 51 175,37грн основного боргу, 3 423,82грн 3%річних, 9 892,13грн інфляційних нарахувань, 1918,58грн судового збору та 6 991,20грн на відшкодування понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нодь Ігоря Петровича, ідент. номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Державного підприємства "Мокрянське лісомисливське господарство", ідент. код 32467828, місцезнаходження: 90523, Закарпатська область, Тячівський район, с. Красна, вул. Підчос, 87, -2 877, 88грн судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. ст. 286-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 30.09.2020.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців