ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

28 вересня 2020 рокуСправа № 912/2799/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи №912/2799/20

за позовом Фермерського господарства "Денис", вул. Шевченка, 32, с. Інгуло-Кам`янка, Новгородківський район, Кіровоградська область, 28215

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030

про визнання укладеною додаткової угоди

Представники сторін участі не брали;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Денис" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, зареєстрованого у Новгородківському районному відділі КРФ ДП "ЦДЗК" 15.09.2009 р. за №69 укладеного між Новгородківською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством "Денис" в редакції викладеній у прохальній частині позову.

Ухвалою від 04.09.2020 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2799/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.09.2020 о 14:00 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

25.09.2020 відповідачем подано суду відзив на позов, де викладено заперечення проти вимог позивача.

В підготовчому засіданні 29.09.2020 сторони своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористались, уповноважених представників не направили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, заперечення у поновленні договору відсутні, тому в порядку ч.6 ст. 33 Закону "Про оренду землі" договір вважається поновленим.

Разом з тим, для застосування норми ч.6 ст. 33 Закону "Про оренду землі" необхідна наявність певного складу юридичних фактів. Наразі існує декілька позицій у практиці Верховного Суду щодо складу таких фактів.

Так, за наслідками розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №378/596/16-ц будуть з`ясовані питання наявності підстав для відступлення, чи навпаки, від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати, а також наданий правовий висновок щодо порядку застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" в частині регулювання ним питання поновлення договорів оренди землі, належного способу захисту порушеного права орендаря.

Також, в ухвалі від 03.06.2020 у справі 313/350/16-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначив, що існує різний підхід до розуміння та тлумачення частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" під час розгляду аналогічних справ, тому Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від наведеного висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Судової палати з розгляду справ щодо земельних відносинах та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Відповідно до ухвали від 11.06.2020 у справі №159/5756/18 зазначено про те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.06.2019 у справі №320/5724/17 (провадження №61-38117св18) справа з аналогічних підстав була передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступлення від правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Однак, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.04.2020 у справі №320/5724/17 (провадження №14-385цс19), дійшовши висновку про закриття провадження у справі з підстав порушення правил юрисдикції, вважала, що питання застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі", як і питання відступу від висновку, викладеного у постанові Судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, не можуть бути вирішені в межах справи №320/5724/17.

Відповідно до частин 5 і 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пункті 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що справи № 378/596/16-ц, №313/350/16-ц та №159/5756/18 у подібних до даної справи правовідносинах (щодо застосування норм статті 33 Закону України "Про оренду землі") перебувають на розгляді Великої Палати Верховного Суду, та з огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справах №378/596/16-ц, №313/350/16-ц та №159/5756/18, має суттєве значення для вирішення питань у даній справі та для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, господарський суд дійшов до висновку про зупинення провадження в справі №912/2799/20 відповідно до п. 7 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ №378/596/16-ц, №313/350/16-ц та №159/5756/18 у подібних правовідносинах.

Позиції щодо зупинення провадження у справах до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду вищезазначених справ також дотримується і Верховний Суд, зокрема у справах №№ 916/140/20, 917/535/18, 910/15788/19, 920/352/19, 925/392/19.

Керуючись 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №912/2799/20 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справ №378/596/16-ц, №313/350/16-ц та №159/5756/18 у подібних правовідносинах.

2. Зобов`язати учасників судового процесу після усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у даній справі, письмово повідомити про це суд з прикладенням відповідних доказів.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку норм ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

4. Примірники ухвали надіслати сторонам на поштові адреси.

Повний текст підписано 29.09.2020.

Суддя В.Г. Кабакова