ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа№ 910/5274/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020

у справі №910/5274/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «Євромікс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо»

про стягнення заборгованості за договором поставки,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю «Євромікс» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (далі, відповідач) 481 802,25 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки №200319-02/1г від 20.03.2019, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/5274/20 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» на користь Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями суму боргу в розмірі 481 802,25 грн та суму судового збору в розмірі 7 227,04 грн.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем надано всі необхідні докази на підтвердження факту поставки товару відповідачу згідно Договору поставки №200319-02/1г від 20.03.2019 на суму 481 802,25 грн, водночас, відповідачем у встановлені вказаним договором строки не здійснено оплату за отриманий товар, а відтак наявні підстави для задоволення позову в даній справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 10.07.2020 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіппо» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/5274/20 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що Господарським судом міста Києва не було виконано вимоги частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України та не надіслано ТОВ «Гіппо», яке являється відповідачем у даній справі, ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. За твердженнями скаржника, підприємство не отримувало даної ухвали ні за місцем його реєстрації, ні за місцем фактичного знаходження. Отже, місцевим господарським судом було порушено право відповідача на участь у розгляді своєї справи та на подання відзиву на позовну заяву, а відтак, принцип рівності всіх юридичних осіб перед законом.

Також скаржник наголосив на тому, що прийняте у даній справі рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 не було станом на 10.07.2020 надіслане на адресу відповідача.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» у справі №910/5274/20 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/5274/20 залишено без руху, роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіппо», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути її недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази доплати судового збору у розмірі 7 687,56 грн.

10.08.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додане платіжне доручення №24992 від 29.07.2020 на підтвердження доплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 7 687,56 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/5274/20, встановлено сторонам строк для подання відзиву, заяв, клопотань, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/5274/20 на 29.09.2020.

У судовому засіданні 29.09.2020 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 29.09.2020 представники позивача та відповідача не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштових відправлень та з огляду на те, що неявка їх представників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

20 березня 2019 року між Українсько-американським Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромікс» з іноземними інвестиціями (надалі за текстом - Постачальник) з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (іменоване надалі Покупець), з іншої сторони, був укладений Договір поставки №200319-02/Іг від 20.03.2019 із Протоколом розбіжностей, згідно з пунктом 1.1. якого Постачальник зобов`язаний був передати товар у власність Покупця у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язаний прийняти його та здійснити оплату за товар на умовах Договору.

Пунктом 4.1. (пп. 4.1.1.- 4.1.2.) Договору передбачені умови поставки Товару, згідно з якими Постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах, визначених нижче, і передати товар Покупцю протягом 7 (семи) календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами графіку, домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовленні Покупця. Сторони погодили, що місце доставки товару - рампа Логістичного центру або торгівельного закладу Покупця.

Поставка за цим договором можлива на умовах:

4.1.1. DDP (Інкотермс 2010) Логістичний центр Покупця м. Луцьк, вул. Клима Савура, 21А або м. Луцьк вул. Вахтангова, 10.

4.1.2. DDP (Інкотермс 2010) Торгівельний заклад Покупця (адреса конкретного торгівельного закладу визначається в замовленні на постачання). Згідно з п.2.2. Договору Постачальник зобов`язаний поставити Товар на умовах DDP склад (магазин) Покупця, згідно з Інкотермс-2010, якщо інше не зазначено в додатковій угоді. Адреси доставки вказані в Розділі 11 Договору.

Пункт 4.3. Договору встановлює, що передача товару Постачальником і його приймання Покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної і тільки у відповідності із замовленням Покупця.

Відповідно до умов пункту 4.10. Договору обов`язок Постачальника по поставці товару Покупцю вважається своєчасно та належним чином виконаним з моменту передачі товару в повному обсязі Покупцю і надання повного та відповідного пакету документів Покупцю на товар.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений пунктом 5.5. даного договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника кожні 14 (чотирнадцять) календарних днів після його реалізації. Пунктом 5.5. Договору ліміт встановлено не було.

Відповідно до пункту 9.1. Договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 31» грудня 2019 року, але в будь - якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

Згідно з умовами Договору про внесення змін №б/н від 01 жовтня 2019 року до Договору поставки №200319-01/1г від 20.03.2019 Договір було доповнено пунктом 5.4.1. відповідно до якого оплата за поставлений товар ТМ «R.O.C.S.» здійснюється Покупцем кожні 14 (чотирнадцять) календарних днів після його реалізації.

Згідно з умовами Договору про внесення змін №б/н від 17 жовтня 2019 року до Договору поставки №200319-01/1г від 20.03.2019 Договір було доповнено пунктом 5.4.2. відповідно до якого оплата за поставлений товар ТМ «Сирена» здійснюється Покупцем кожні 30 (тридцять) календарних днів після його реалізації.

Згідно з умовами Договору про внесення змін №б/н від 05 листопада 2019 року до Договору поставки №200319-01/1г від 20.03.2019 Договір було доповнено пунктом 5.4.3., відповідно до якого оплата за поставлений товар ТМ «ТЕТ» та ТМ «Грейс» здійснюється Покупцем протягом 70 (сімдесят) календарних днів з моменту приймання-передачі Товару та підписання накладної про прийняття Товару.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач стверджує, що наявними у матеріалах справи видатковими накладними підтверджується, що товар, який поставлявся по зазначеному Договору, був прийнятий Покупцем у повному обсязі по кількості та якості, жодних зауважень до супровідних документів Покупець Постачальнику не заявляв.

27 березня 2020 року на юридичну адресу відповідача позивачем було надіслано претензію вих. №26/03 від 26.03.2020 щодо сплати заборгованості на суму 585 802,25 грн з актом звірки. Факт направлення претензії підтверджується описом вкладення, поштовим чеком, накладною та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на вказану претензію позивачу не надав.

10.06.2020 позивач долучив до матеріалів справи підписаний у двосторонньому порядку Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 25.03.2020, згідно якого за відповідачем станом на 25.03.2020 рахується заборгованість за Договором у сумі 585 802,25 грн.

Згідно платіжних доручень №11751 від 30.03.2020 та №12444 від 02.04.2020 відповідачем у рахунок погашення заборгованості за Договором було сплачену позивачу 104 000,00 грн.

Решту суму заборгованості 481 802,25 грн (585 802,25 грн - 104 000,00 грн) відповідачем сплачено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими та товарно-транспортними накладними, долученими до позовної заяви, та Актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 25.03.2020, які підписані сторонами без будь-яких зауважень та заперечень, позивачем згідно умов Договору було поставлено відповідачу товар, за який останній розрахувався не в повному обсязі.

Строк оплати товару, враховуючи умови договору із урахуванням договорів про внесення змін, станом на дату подання позовної заяви є таким, що настав.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 25.03.2020 за відповідачем станом на 25.03.2020 рахувалася заборгованість за Договором у сумі 585 802,25 грн.

Згідно платіжних доручень №11751 від 30.03.2020 та №12444 від 02.04.2020 відповідачем у рахунок погашення заборгованості за Договором було сплачену позивачу 104 000,00 грн.

Отже, станом на дату звернення до суду із позовом у даній справі заборгованість відповідача перед позивачем становила 481 802,25 грн (585 802,25 грн - 104 000,00 грн).

Сплату вказаної суми заборгованості станом на дату прийняття оскарженого рішення відповідачем не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування основного боргу у сумі 481 802,25 грн, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

За таких обставин, виходячи із вищевикладеного у сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 481 802,25 грн. В апеляційній скарзі вставлені судом першої інстанції обставини відповідачем не заперечуються та не спростовані.

Зазначаючи по тексту апеляційної скарги про існування розбіжностей за даними бухгалтерського обліку відповідача у сумі заборгованості за отриманий товар, скаржник не наводить жодних контррозрахунків такої заборгованості та не долучає жодних доказів на спростування її розміру.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів зазначає наступне.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що Господарським судом міста Києва не було виконано вимоги частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України та не надіслано ТОВ «Гіппо», яке являється відповідачем у даній справі, ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. За твердженнями скаржника, підприємство не отримувало даної ухвали ні за місцем його реєстрації, ні за місцем фактичного знаходження. Отже, місцевим господарським судом, на думку скаржника, було порушено право відповідача на участь у розгляді своєї справи та на подання відзиву на позовну заяву, а відтак, порушено принцип рівності всіх юридичних осіб перед законом.

Зазначені доводи скаржника колегією суддів відхиляються, враховуючи наступне.

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

За змістом пунктів 3, 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи зміст вищенаведених правових норм, колегія суддів зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Копії ухвал Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 про відкриття провадження у справі, від 20.05.2020 про відкладення підготовчого засідання, від 10.06.2020 про повідомлення про дату, час і місце судового засідання надсилалися судом на адресу відповідача (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд.19/3, корп.2, каб.33), яка відповідає юридичній адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копії ухвал від 22.04.2020 та від 20.05.2020 повернулися до суду із відмітками «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання п/в» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

У свою чергу, копія ухвали від 10.06.2020 була отримана відповідачем за вказаною адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том 1, а.с. 162).

Таким чином, судом вживались усі дії задля належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Неотримання відповідачем ухвал суду від 22.04.2020 та від 20.05.2020 за своєю офіційною адресою не може свідчити про порушення судом норм процесуального права щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом.

Водночас, у матеріалах справи міститься два клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (від 13.05.2020 та від 05.06.2020), що свідчить про обізнаність відповідача про дати, на які були призначені судові засідання у справі.

Скаржник зазначає, що у зв`язку з неотриманням ним ухвал суду його було позбавлено права на подання відзиву на позовну заяву.

Однак, на переконання колегії суддів, відповідач, який фактично був обізнаний про розгляд справи судом першої інстанції, та маючи можливість подати клопотання про відкладення розгляду справи, не був позбавлений можливості подати і відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову у разі їх наявності.

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції не виявлено порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника щодо несвоєчасного направлення йому копії рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 також не є у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування або зміни оскарженого рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/5274/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у справі №910/5274/20 залишити без змін.

Матеріали справи №910/5274/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.10.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка