ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2020 р. Справа№ 911/408/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участюсекретаря судового засідання Ковган О.І.
за участю представниківвідповідно до протоколу судового засідання від 23.09.2020
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Офіс Інвест»
на рішенняГосподарського суду Київської області від 05.03.2020
у справі№911/408/17 Господарського суду Київської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Офіс Інвест»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Форвард» Дочірнього підприємства «Рожниторф» Державного підприємства «Київторф»
провизнання недійсним результатів аукціонів з продажу майна боржника
в межах справи№911/408/17
за заявоюДочірнього підприємства «Рожниторф» Державного підприємства «Київторф»
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.03.2020 (суддя Чонгова С.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Офіс Інвест» звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2020, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити повністю.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 16.07.2020 справу передано колегії суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Скрипка І.М., Копитова О.С.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2020, у справі №911/408/17 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду.

У зв`язку з відпусткою судді Скрипки І.М., відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 21.09.2020 для розгляду справи №911/408/17 визначено колегію суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Копитова О.С., Остапенко О.М. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 справу №911/408/17 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів.

У зв`язку з відпусткою судді Копитової О.С., відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.09.2020 для розгляду справи №911/408/17 визначено колегію суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на їх адреси місцезнаходження копій ухвали суду. З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2020 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

1. Зміст обставин справи.

1.1. Голова ліквідаційної комісії Дочірнього підприємства «Рожниторф» державного підприємства «Київторф» (Боржник), звернувся до Господарського суду Київської області з заявою про порушення справи про банкрутство, у зв`язку з недостатністю активів Боржника для повного задоволення кредиторських вимог, у порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

1.2. Постановою Господарського суду Київської області від 20.03.2017 Боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора Боржника, скасовано арешти, накладені на майно Боржника, припинено повноваження засновників, власників (власника) майна Боржника та припинено повноваження всіх органів управління Банкрута щодо управління Банкрутом та розпорядження його майном.

1.3. На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 24.03.2017 розміщено повідомлення про визнання Боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури за № 41448.

1.4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2018 призначено нового ліквідатора Банкрута.

1.5. До Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» (далі - ТОВ «КК «Гарант») надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Форвард» (Відповідач-1) та Боржника (Відповідач-2), в якій ТОВ «КК «Гарант» просило суд визнати недійсними результати аукціонів з продажу майна Боржника, а саме:

- визнати недійсними результати аукціону, який був призначений відповідно до оголошення, розміщеного на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України від 02.09.2019 р. №62128 на 01.10.2019 з продажу майна Боржника, а саме - цілісного майнового комплексу, та скасувати протоколи, рішення, накази, договори, акти, повідомлення та інші документи, що були прийняті за результатами проведення аукціону;

- визнати недійсними результати аукціону, який був призначений відповідно до оголошення, розміщеного на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України від 11.09.2019 №62353 на 10.10.2019 з продажу майна Боржника по Лотах №1-№14, та скасувати протоколи, рішення, накази, договори, акти, повідомлення та інші документи, що були прийняті за результатами проведення аукціону;

- визнати недійсними результати аукціону, який був призначений відповідно до оголошення, розміщеного на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України від 07.10.2019 №63008 на 05.11.2019 з продажу майна Боржника по Лотах №10-№14, та скасувати протоколи, рішення, накази, договори, акти, повідомлення та інші документи, що були прийняті за результатами проведення аукціону.

1.6. Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Офіс Інвест» про залучення правонаступника. Залучено до участі у справі правонаступника ТОВ «КК «Гарант» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Офіс Інвест» (Позивач).

2. Зміст та обґрунтування оскарженого рішення суду.

2.1. Оскарженим рішенням Господарського суду Київської області від 05.03.2020 у задоволенні позову відмовлено.

2.2. Місцевий господарський суд в оскарженому рішенні, зокрема, зазначив, що:

2.2.1. Між ліквідатором Боржника та Відповідачем-1 укладено договір на проведення аукціону.

2.2.2. На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 02.09.2019 було розміщено оголошення №62128 про проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу Боржника. Аукціон було призначено на 01.10.2019 о 11:00год за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 4/6-А.

Позивач просить визнати недійсними результати вказаного аукціону та скасувати протоколи, рішення, накази, договори, акти, повідомлення та інші документи, що були прийняті за результатами проведення аукціону, натомість 11.09.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було розміщено повідомлення №62343 про визнання аукціону з продажу цілісного майнового комплексу Боржника, що був призначений на 01.10.2019 о 11:00 таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю учасників.

2.2.3. Результати аукціону можуть бути визнані в судовому порядку недійсними при умові його проведення, отже, вимоги позивача щодо визнання недійсними результатів аукціону, який був призначений відповідно до оголошення, розміщеного на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України від 02.09.2019 №62128 на 01.10.2019 з продажу майна Боржника, а саме - цілісного майнового комплексу та скасування протоколів, рішень, наказів, договорів, актів, повідомлень та інших документів, що були прийняті за результатами проведення аукціону, задоволенню не підлягають.

2.3. Місцевий господарський суд також зазначив, що:

2.3.1. Організатором аукціону 11.09.2019 на веб-сайті Вищого господарського суду України за № 62353 було розміщено оголошення вих. № 83 від 11.09.2019 про проведення аукціону з продажу майна Боржника, який відбудеться 10.10.2019 о 10:00год. за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 4/6-А. До продажу запропоновано майно банкрута в розмірі 14 лотів.

2.3.2. Позивач зазначив, що відповідачем не додержано порядку продажу цілісного майнового комплексу, а саме не проведено повторного та другого повторного аукціону перед проведенням аукціону з продажу майна частинами. Втім, законодавцем не визначено в обов`язковому порядку проведення трьох обов`язкових аукціонів з продажу майна цілісним майновим комплексом, як зазначає позивач. Тобто, відсутність декількох аукціонів з продажу саме цілісного майнового комплексу не є порушенням діючих на час проведення аукціону норм законодавства.

2.3.3. Позивач зазначив, що при визначенні лотів для продажу майна частинами не було включено артезіанські свердловини, які були включені до складу ліквідаційної маси. Разом з тим, артезіанські свердловини: 1970, 2000, 2005 років побудови відносяться до об`єктів комунальної інфраструктури, та, зважаючи на приписи пункту 1 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», підлягають передачі до комунальної власності відповідної територіальної громади.

2.4. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що:

2.4.1. Не є прийнятною позиція Позивача щодо відсутності його згоди на продаж заставного майна. В матеріалах справи (а.с. 83, 84) надано лист-запит ліквідатора від 12.08.2018 №12/08-18-3 щодо надання згоди на продаж заставного майна та лист ТОВ «КК «Гарант» від 13.11.2018 на адресу ліквідатора Боржника, яким надано дозвіл на реалізацію через аукціон відповідно до приписів ст. ст. 64, 65, 66 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з початковою ціною згідно експертної оцінкою малогабаритного земснаряду МЗ-75/53. Кошти від реалізації просить перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ «КК «Гарант». Посилання Позивача на відсутність слова «реалізація» після слів «надає дозвіл» не змінює змісту листа, оскільки у наступному абзаці листа підтверджено зміст щодо реалізації вказаного майна.

2.4.2. Початкова вартість заставного майна, а саме земснаряду МЗ 2007 (Лот №11) визначено у розмірі 103 700,00 грн., проте як вартість у договорі застави визначена 250 000, 00грн., а також позивач зазначає, що в оголошенні пропонується для продажу земснаряд МЗ 2007 та наведені технічні характеристики земснаряду MZ 400/20, проте як предметом застави є земснаряд МЗ-75/53. Втім, суд зазначив, що Позивач надав згоду на продаж за початковою ціною згідно експертної оцінки та прийняв до уваги, що оцінка вартості у 250 000, 00 грн. була встановлена на час укладення договору застави - 11.12.2007 (а.с.185 т.1 справи про банкрутство).

2.4.3. Технічні характеристики наявного у Боржника об`єкта-земснаряду за відсутності технічної документації, встановлюються на підставі висновків спеціалістів (експертів) згідно з параграфом 6 ГПК. При цьому, суд зазначив, що аукціон з продажу земснаряда (Лот №11) визначено таким, що не відбувся (повідомлення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України від 04.10.2019 №62967 та 06.10.2019 №63517), а отже вимоги щодо визнання його результатів недійсними в силу пункту 3 статті 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» задоволенню не підлягають.

2.5. Місцевий господарський суд зазначив, що:

2.5.1. Позивачем не підтверджено належними доказами відсутність розміщення оголошення на нерухомому майні (акти, тощо), і навпаки, наявність оголошення на нерухомому майні підтверджено фотоматеріалами, наданими відповідачами у матеріали справи.

2.5.2. Судом не прийнято позицію позивача щодо порушення прав ТОВ «Юридична компанія «Стратегія» при вирішенні питання щодо допуску цієї компанії до участі у аукціоні, оскільки Позивач не надав підтвердження щодо його повноважень на звернення за захистом прав ТОВ «Юридична компанія «Стратегія».

2.5.3. Позиція Позивача щодо невідповідності тексту проекту договору, який зазначений в оголошенні про проведення аукціону, вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не може вважатися обґрунтованою, оскільки, враховуючи приписи частин 4, 5 статті 49 та частини 1 статті 50 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначення у договорі ліквідатора, як продавця майна, не суперечить законодавству, що діяло у період розміщення оголошення про проведення аукціону.

2.5.4. Проект договору, який наведено у оголошенні, є офертою до лотів, вказаних у оголошенні. Повна характеристика майна визначена у оголошенні по кожному лоту.

2.6. Місцевий господарський суд також зазначив, що:

2.6.1. Згідно з повідомленням від 04.10.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, організатором аукціону було розміщено повідомлення №62967 про результати проведення аукціону з продажу майна Боржника частинами. Відповідачем-1 повідомлено, що аукціон з продажу Лота №7; лота № 8 та лота №9 - визнано таким, що не відбувся з причини наявності на торгах лише одного учасника. Аукціон з продажу Лота №10; Лота №11; Лота №12; Лота №13 та Лота №14 - визнано таким, що не відбувся з причини відсутності учасників.

2.6.2. На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 07.10.2019 було розміщено оголошення №63008 про проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута по Лотах №7-14. Втім, 16.10.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, організатором аукціону було розміщено повідомлення №63517 про результати проведення повторного аукціону з продажу майна частинами по Лотах №10-14 - визнано таким, що не відбувся, а отже результати такого аукціону згідно з частиною 3 статті 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не можуть бути визнані недійсними.

2.7. Зважаючи на викладене, місцевий господарський суд дійшов висновків, що на зазначених у позові підставах, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

3. Зміст та обґрунтування апеляційної скарги.

3.1. В своїй апеляційній скарзі Позивач просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2020 та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити повністю.

3.2. Позивач, зокрема, зазначає, що

3.2.1. Ліквідатором Боржника та організатором аукціону - Відповідачем-1, були допущені порушення як під час підготовки до аукціону, так і під час проведення аукціонів з продажу майна Банкрута.

3.2.2. Продаж майна Боржника частинами може мати місце лише тоді, коли ліквідатором вжиті вичерпні заходи, спрямовані на реалізацію майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу, включаючи проведення повторного та другого повторного аукціонів, передбачених статтею 65 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

3.2.3. Станом на момент подання позовної заяви ТОВ «КК «Гарант» заперечує надання згоди на реалізацію заставного майна та ставить під сумнів лист від 13.11.2018, яким ніби то надано таку згоду. Згода кредитора на реалізацію заставного майна має бути реальним волевиявленням кредитора, яке фактично відсутнє.

3.2.4. Місцевим господарським судом не було надано відповідної правової оцінки фактичним порушенням продажу заставного майна, що було включено до цілісного майнового комплексу Боржника. А саме, очевидно на продаж з аукціону виставлено інший об`єкт, з іншими технічними характеристиками. Матеріали справи не містять жодного висновку експерта. Більш того, встановити модель та рік земснаряду було можливим, оскільки до заяви з кредиторськими вимогами ТОВ «КК «Гарант» додавалась копія договору застави від 11.12.2007, в якому чітко визначено модель предмету застави - малогабаритний земснаряд МЗ-75/53.

Проводилася оцінка земснаряду іншої моделі - MZ 400/20, що вплинуло на визначення початкової вартості предмета застави.

3.2.5. В проекті договору, що фактично є офертою, мають міститися всі істотні умови договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця. Втім, у проекті договору відсутні такі істотні умови, як: відомості про майно, його склад та характеристику; відсутні реквізити продавця, в тому числі - банківські реквізити; відомості про початкову вартість майна; не зазначено правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності продавця; продавцем зазначений ліквідатор, хоча власником є Боржник.

3.2.6. Інформація, викладена у Лотах, є додатковою до оферти (до проекту договору), а не навпаки.

3.2.7. Стосовно артезіанських свердловин, то продажу підлягають всі види майна боржника, відтак вбачається бездіяльність ліквідатора та організатора аукціону щодо продажу всіх видів майна Боржника, що у свою чергу суперечить законодавству України, завдає шкоди правам та суперечить інтересам кредиторів Боржника. Враховуючи, що артезіанські свердловини є нерозривними із земельними ділянками, їх можна віднести до нерухомого майна, право власності на яке реєструється відповідно до закону, натомість жодними матеріалами справи не підтверджено, що ці свердловини відносяться до комунальної інфраструктури, а навпаки, вони перебувають на балансі Боржника.

3.2.8. Порушення порядку організації будь-якого з етапів проведення аукціону є безумовною підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому, зокрема відображені у рішеннях, протоколах, договорах та інших документах.

3.3. Зважаючи на викладене Позивач, посилаючись на приписи статті 41, частини 4 статті 42, частин 1, 5 статей 43, 44, частини 2 статті 49, частини 2 статті 50, частини 2 статті 59, статті 65 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 1 Гірничого закону України, частини 1 статті 181, частини 1 статті 182, частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України, статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», дійшов висновків, що оскаржуване рішення винесено з неповним з`ясуванням всіх обставин справи та є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

4. Зміст та обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу.

4.1. У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор Боржника просить відхилити апеляційну скаргу, а оскаржене рішення залишити без змін.

4.2. Ліквідатор, зокрема, зазначає, що:

4.2.1. Зборами кредиторів одностайно було прийнято рішення про продаж майна Боржника окремими лотами та за ціною експертної оцінки. До того ж, на зборах був присутній представник Позивача, який не заперечував стосовно продажу майна частинами. Заставне майно (земснаряд) не був проданий через відсутність покупців, а інше майно було реалізоване з аукціону за ціною, яка перевищує початкову (експертну) вартість.

4.2.2. Станом на дату подання заперечення, в ліквідаційній масі ще знаходиться 3 (три) артезіанських свердловини та земснаряд, тому оскаржувати дії з їх продажу не доречно, оскільки скаржник оскаржує дії, які ще не наступили.

4.2.3. Факт наявності згоди на реалізацію заставного майна був перевірений судом.

4.2.4. Твердження Позивача що на продаж виставлений інший об`єкт з іншими технічними характеристиками - безпідставні. До того ж, аукціон з продажу земснаряда визначено таким, що не відбувся, отже вимоги про визнання його результатів недійсними задоволенню не підлягають.

4.2.5. Організатор аукціону, керуючись вимогами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначив зміст тексту проекту договору купівлі-продажу при продажу цілісного майнового комплексу Боржника. Оферта, проект договору не є офіційним документом, а має тільки намір укласти договір купівлі-продажу з покупцем. При укладанні договору купівлі-продажу кожна сторона має можливість внести відповідні зміни до Договору.

4.2.6. Артезіанські свердловини відносяться до об`єктів комунальної інфраструктури, і мають передаватися до комунальної власності відповідної територіальної громади. Боржник відмовився від землі, яка була в його постійному користуванні, і вона передана на баланс Рожнівської сільради в серпні 2020.

4.2.7. Твердження Позивача, що оцінка заставного майна (земснаряду) проводилася зовсім іншої моделі є безпідставним. На оцінку майна була надана Рецензія на звіт про оцінку майна, а технічні характеристики земснаряду за відсутності технічної документації були встановлені висновком експерта у відповідності до параграфу 6 Господарського процесуального кодексу України.

5. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

5.1. Статтею 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

Відтак, всі дії ліквідатора з продажу майна банкрута мають бути узгоджені з комітетом кредиторів та вчинені у виконання відповідних рішень, з метою дотримання балансу інтересів як кредиторів у справі так і боржника, зокрема щодо порядку продажу та оцінки майна.

5.2. Разом з тим, відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; схвалення плану санації боржника в процедурі розпорядження майном; інші питання, передбачені цим Законом.

5.4. Як вбачається з матеріалів справи, питання щодо продажу майна боржника вирішувалось на загальних зборах кредиторів боржника (копія протоколу від 09.09.2019), на яких був присутній представник позивача. Зокрема, з неї вбачається підтримання зборами пропозиції ліквідатора стосовно порядку реалізації майна, в тому числі окремими лотами, склад яких може бути визначений організатором аукціону та ліквідатором виходячи з необхідності реалізації майна в повному обсязі.

Місцевим господарським судом зазначена обставина була досліджена.

Крім того, місцевим господарським судом було досліджено наявні в матеріалах справи (а.с. 83, 84) лист-запит ліквідатора від 12.08.2018 №12/08-18-3 щодо надання згоди на продаж заставного майна та лист ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» від 13.11.2018 на адресу ліквідатора Дочірнього підприємства Рожниторф Державного підприємства Київторф, яким надано дозвіл на реалізацію через аукціон.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду стосовно того, що артезіанські свердловини, включені до складу ліквідаційної маси, відносяться до об`єктів комунальної інфраструктури, та підлягають передачі до комунальної власності відповідної територіальної громади.

5.5. Апеляційний господарський суд зазначає, що законодавець надає ліквідатору право вибору способів продажу активів боржника, зазначаючи про те, що такий вибір повинен здійснюватись з метою забезпечення їх відчуження за найвищим цінами (частина 1 статті 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».

Разом з тим, у тій же нормі (частина 5 статті 44 Закону), законодавець визначає обов`язок ліквідатора застосувати, як переважний, продаж майна боржника цілісним майновим комплексом і тільки після того, якщо продати майно боржника у складі цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Відтак, слід зробити висновок, що продаж майна боржника цілісним майновим комплексом за сукупною вартістю визнаних вимог кредиторів (частина 1 статті 43 Закону) є обов`язковою умовою початку продажу майна боржника. Але законодавцем не визначено в обов`язковому порядку проведення трьох аукціонів з продажу майна цілісним майновим комплексом.

5.6. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що таким чином на розсуд ліквідатора відноситься обрання подальших способів продажу майна (проводити повторний, другий повторний продаж майна у складі цілісного майнового комплексу, а далі перейти до продажу майна з першого, повторного та другого аукціонів з продажу майна окремими лотами, чи одразу перейти до продажу майна окремими лотами). Відтак, ліквідатор може продовжити продаж майна цілісним майновим комплексом із застосуванням продажу з першого та другого повторного аукціонів відповідно до статті 66 Закону про банкрутство, якщо дійде висновку, що такий продаж дозволить йому отримати найвищу ціну, або перейти до продажу майна частинами (лотами), якщо така реалізація буде обґрунтована можливістю отримання сумарно вищої ціни за ліквідаційні активи боржника, допоможе прискорити хід ліквідаційної процедури.

5.7. Стосовно порушення вимог до змісту оголошення відносно проведення продажу цілісного майнового комплексу, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду стосовно правомірності визначення організатором аукціону змісту тексту проекту договору купівлі-продажу при продажу цілісного майнового комплексу боржника, зокрема, з врахуванням приписів статей 50, 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».

Крім того, апеляційний господарський суд відхиляє доводи скаржника в цій частині через те, що продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу фактично не відбувся.

5.8. Апеляційний господарський суд зазначає, що при вирішенні питання стосовно визнання аукціону з продажу майна боржника недійсним, обставинами, що потребують обов`язкового з`ясування та перевірки є наявність порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; вплив цих порушень на результати торгів; наявність порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати аукціону.

Разом з тим, з наявних матеріалів справи та висновків місцевого господарського суду у їх сукупності не вбачається зазначених вище обставин.

5.9. Апеляційний господарський суд зазначає, що чинним законодавством та судовою практикою фактично не встановлені єдині критерії застосування принципу судового контролю під час розгляду спорів щодо визнання недійсними результатів аукціонів у справі про банкрутство, отже, цілком обґрунтованим є використання принципу судового контролю у поєднанні із дотриманням принципу балансу інтересів не тільки боржника та кредиторів, а також і переможця аукціону.

Адже застосування принципів інституту банкрутства в аспекті застосування принципів господарського судочинства в жодному разі не мають на меті створення перешкод у досягненні як цілей інституту банкрутства, так і захисту прав і інтересів всіх учасників провадження у справі про банкрутство.

5.10. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на сьогодні визначено три критерії, які мають бути враховані при оцінці на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Так, втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону - нормативно - правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу - втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 2 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

5.11. Відтак апеляційний господарський суд вважає цілком законними та обґрунтованими висновки місцевого господарського суду про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна та інші проти України" від 18.07.2006 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимоги подавати детальну відповідь на кожний аргумент.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення місцевого господарського суду судом апеляційної інстанції, скаржник не подав належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні статей 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами. А тому цілком законними та обґрунтованими є висновки про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Офіс Інвест» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області у справі №911/408/17 від 23.09.2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Офіс Інвест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Форвард» дочірнього підприємства «Рожниторф» Державного підприємства «Київторф» залишити без змін.

Матеріали справи №911/408/17 направити до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх

Повний текст складено 05.10.20