ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Справа №907/754/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Мирутенко О.Л.

Скрипчук О.С.

при секретарі Карнидал Л. Ю.

за участю представників:

від позивача: Шерегі В.М.

від відповідача: Кривка В. М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 04.08.2020 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.07.2020 (повний текст складено 23.07.2020)

у справі №907/754/19 , суддя Андрейчук Л.В.

за позовом Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод , м. Ужгород

до відповідача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, м.Ужгород

про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення від 09.07.2019,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 14.07.2020 відмовлено в задоволенні позову Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення від 09.07.2019, Судові витрати, сплачені за подання позову, покладено на позивача.

17 серпня 2020 року на вказане рішення суду поступила апеляційна скарга Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 04.08.2020 року, в якій останній просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.07.2020 у справі № 907/754/19 і прийняти нове, яким в позові відмовити.

На думку апелянта, оспорюване рішення про задоволення акту про порушення є протиправним з огляду на те, що зазначена в акті особа не була уповноважена на підписання акту про порушення № 47 від 21.05.2019 зі сторони споживача, а тому такий акт складений з порушенням Кодексу ГРС. Окрім того, апелянт зазначає, що в акті не зазначено, що через відсутність індикації на табло коректора витрата природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Також, апелянт вказує, що в матеріалах справи немає доказів, що члени комісії з розгляду актів про порушення мали необхідні інженерно-технічні знання для надання висновків, зазначених у рішенні.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти її задоволення, просив рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, зазначив, що вимоги п. 2 Глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ АТ Закарпатгаз виконано, акт про порушення складено у присутності представника споживача головного механіка ОП Ужгородський коньячний завод Шаранича Володимира Миколайовичем.

Відповідно до декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № 99 від 27.09.2018 року, ОСОБА_1 на підставі наказу ОП Ужгородський коньячний завод № 04/1-ОП від 11.01.2016 року є відповідальним за справний стан і безпечну експлуатацію газового господарства.

Обов`язкова наявність на підприємстві відповідальної особи передбачена п. 3.1 Глави 3 Правил безпеки системи газопостачання № 285 від 15.05.2015, згідно з яким на підприємстві, де експлуатується система газопостачання власними силами, повинна бути створена газова служба, затверджено відповідне положення про газову службу та визначено особу, відповідальну за газове господарство.

Доказом того, що саме ОСОБА_1 є представником ОП Ужгородський коньячний завод у відносинах з АТ Закарпатгаз, вважає підписані та повністю сплачені позивачем акти надання послуг з розподілу природного газу, в тому числі за місяць, в якому складений акт про порушення. Повідомлення щодо проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення ОП Ужгородський коньячний завод було направлено позивачу листом № 105111 від 03.07.2019, який отримано ним 08.07.2019. Відтак, товариством виконано вимоги Кодексу ГРМ щодо повідомлення споживача по засідання комісії з розгляду актів про порушення.

Також зазначає, що склад комісії відповідав всім вимогам Кодексу ГРС.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив її задоволити.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві на неї, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2016 року між АТ Закарпатгаз та ОП Ужгородський коньячний завод укладено типовий договір розподілу природного газу № 094200BG3TDP016 шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

21 травня 2019 року працівниками АТ Закарпатгаз на об`єкті споживача (позивача у справі) виявлено порушення, про що складено акт про порушення № 47, зокрема, встановлено непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, а саме: виявлено відсутність індикації на таблі коректора.

Вказаний акт підписано представником споживача головним механіком ОП Ужгородський коньячний завод Шараничем В.М.

В подальшому, листом від 03.07.2019 № 105111 позивача було повідомлено про те, що акт про порушення буде розглянутий на комісії з розгляду актів про порушення 09 липня 2019 року о 10.00-14.00 годин у приміщенні ПАТ Закарпатагаз за адресою: м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, як це передбачено главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Рішенням комісії з розгляду актів про порушення від 09.07.2019 задоволено акт про порушення № 47 від 21.05.2019, складений за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Тімірязєва, 19, стосовно споживача ОП Ужгородський коньячний завод. Представник споживача на засідання комісії не з`явився.

Того ж дня проведено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу споживачу ОП Ужгородський коньячний завод, відповідно до якого розрахунок компенсації вартості становить 165260,36 грн.

Витяг з рішення комісії з розгляду актів про порушення від 09.07.2019 був наданий споживачу разом з відповіддю на його адвокатський запит 28.11.2019.

Не погоджуючись з законністю прийнятого рішення комісії з розгляду актів про порушення від 09.07.2019, яким задоволено Акт про порушення № 47 від 21.05.2019, складений за адресою: м. Ужгород, вул. Тімірязєва, 19, стосовно споживача ОП Ужгородський коньячний завод, споживач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) відповідно до Закону України Про ринок природного газу (далі Закон) Постановою від 30.09.2015 N 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Пункт 1 глави 1 Розділу VI Кодексу ГРС визначає, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог Кодексу та укладення договору розподілу природного газу .

На виконання вимог статей 12 та 40 Закону постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N2498НКРЕКП (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір):

який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п.1.1.Договору);

умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу (п.1.2. Договору);

договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовим) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплати рахунка Оператора ГРМ, та/бо документально підтверджене споживання природного газу (1.3. Договору);

за умовами договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначенні цим договором (п.2.1 Договору);

Згідно зі ст. 40 Закону України Про ринок природного газу за договором розподілу природного газу Оператор ГРС зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Умови приєднання до Договору розподілу природного газу Відповідачем виконано. ОП Ужгородський коньячний завод надіслало на адресу АТ Закарпатгаз заяву-приєднання № 094200BG3EDP016 від 22.06.2016 (далі Заява приєднання) до умов публічного договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (далі Договір розподілу).

Згідно з Договором розподілу, відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (Розділ VIII Договору розподілу).

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що окрім договору Сторони зобов`язуються керуватись Законом України Про ринок природного газу та Кодексом газорозподільних систем.

Умовами Договору передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем (пункт 7.4 Договору).

Згідно з пп. 8 п. 7.1. Договору, Оператор ГРМ зобов`язується, зокрема, здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту Споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 8.1 Договору, Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Порядок експлуатації комерційного вузла обліку визначений Главою 6 Розділу X Кодексу ГРС.

Власник комерційного вузла обліку газу (далі ВОГ) забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема і засобу вимірювальної техніки ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно з пп. 6, п. 6 Глави 6 Розділу Х Кодексу ГРС, у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. В цьому ж пункті зазначено, що позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема включає: відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.

За змістом глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу, в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

За наслідками проведення обстеження вузла обліку працівниками 21.05.2019 АТ Закарпатгаз на об`єкті відповідача за адресою: м. Ужгород, вул. Тімірязєва, 19 було виявлено порушення на ринку природного газу, а саме непрацездатність комерційного ВОГ, його складових, робота комерційного ВОГ, його складових, в позаштатному режимі, внаслідок чого витрати природного газу комерційним ВОГ не обліковуються, а саме: відсутність індикації даних на табло коректора.

Таке порушення передбачене пунктом 3 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС. Так, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як не з вини споживача), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, зокрема, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно; фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно.

Виявлене у споживача порушення за участю представника споживача - Головного механіка ОП Ужгородський коньячний завод Шаранича В.М. зафіксовано актом про порушення від 21.05.2017 року № 47, який підписаний останнім без жодних зауважень та заперечень, тобто з дотриманням положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС.

ОСОБА_1 діє на підставі наказу ОП Ужгородський коньячний завод № 04/1-ОП від 11.01.2016 року та є відповідальним за справний стан і безпечну експлуатацію газового господарства. Це вбачається, зокрема, з Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства за питань охорони праці, копія якої надана відповідачем та яка є загальнодоступною за посиланням:

http://uz.dsp.gov.ua/images/pdf/Declar_vidpov/2018/1899.pdf.

Вказана обставина додатково підтверджується тим, що позивачем підписані та повністю сплачені акти наданих послуг з розподілу природного газу, зокрема за січень-червень 2019 року, в тому числі за місяць, в якому складено акт про порушення (травень 2019 року), які підписані головним механіком ОП Ужгородський коньячний завод Шараничем В.М.

Більше того, підписання актів про надання послуг від 31.05.2019 № ЗКЯ89019127 та від 30.06.2020 № ЗКЯ89021957 раніше були предметом розгляду судової справи № 907/472/19 між тими ж сторонами за позовом АТ Закарпатгаз до ОП Ужгородський коньячний завод про стягнення заборгованості згідно Договору розподілу природного газу від 22.02.2016 року у розмірі 3791,38 грн. Рішення від 11.02.2020 по справі № 907/472/19 набуло законної сили 13.03.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, наведеним спростовуються доводи апелянта про відсутність повноважень в особи, яка підписувала акт про порушення.

Про розгляд вказаного акту про порушення споживача було повідомлено листом від 03.07.2019 № 105111, який з огляду на наявні у справі докази було ним отримано. Відтак, споживач був належним чином повідомлений про дату і час засідання комісії по розгляду акту про порушення, як це передбачено главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Акт про порушення № 47 від 21.05.2019 розглянутий на засіданні комісії з розгляду актів про порушення 09.07.2019 і за його наслідками прийнято рішення про задоволення зазначеного акта, здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості, що оформлено актом-розрахунком від 09.07.2019.

Щодо тверджень апелянта про застосування адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 236 ГК України видами оперативно-господарських санкцій, які сторони можуть передбачати у господарських договорах, є:

1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ГК України: підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

Отже, оперативно-господарські санкції можуть полягати в односторонній відмові від господарського зобов`язання (повністю або частково) або в односторонній зміні його умов. Оперативно-господарські санкції застосовуються відповідною особою стороною зобов`язання в односторонньому порядку, а їх перелік та порядок вжиття визначаються виключно положеннями договору, укладеного між сторонами. Мета застосування зазначених санкцій - припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання шляхом оперативного впливу на правопорушника. Оперативно-господарські санкції застосовуються виключно за рішенням управненої сторони й спрямовані на корегування подальшої поведінки порушника господарського зобов`язання в майбутньому.

Однак одностороннє визначення однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони зазначеному не відповідає.

Аналогічний висновок щодо правової природи нарахування вартості недоврахованого обсягу енергоресурсів зазначений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19).

Отже, нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу, здійснене оператором ГРМ на підставі договору розподілу природного газу, відтак воно не є збитками чи оперативно-господарською санкцією, а платою за розподілений природний газ.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення комісії з розгляду актів про порушення від 09.07.2019, яким задоволено акт про порушення № 47 від 21.05.2019р. стосовно споживача ОП Ужгородський коньячний завод прийняте з дотриманням Кодексу ГРС, є законним, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОП Ужгородський коньячний завод.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 04.08.2020 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 14.07.2020 у справі № 907/754/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.10.2020.

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Мирутенко О. Л.

Суддя Скрипчук О.С.