СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа № 922/1259/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Хачатрян В.С. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (вх.№2123Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2020 (суддя Н.М. Кухар повний текст рішення складено 28.07.2020) у справі №922/1259/20

за позовом Фізична особа - підприємець Партола Сергій Миколайович, с.Мізяки Валківського району Харківської області

до Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", м. Київ, в особі Харківської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", с.Золочівське Валківського району Харківської області,

про стягнення 137015,75 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець Партола Сергій Миколайович, с.Мізяки Валківського району Харківської області, 23.04.2020 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", м. Київ, та Харківської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", с.Золочівське Валківського району Харківської області, про стягнення з обох відповідачів заборгованості за Договором про виконання сільськогосподарських послуг № 386-19/2017-ПС від 29.05.2017 в розмірі 137015,75 грн, у тому числі: 101400,00 грн - заборгованості за договором; 10140,00 грн - штрафних санкцій; 17933,75 грн - боргу з урахуванням індексу інфляції; 7542,00 грн - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення п. 3.4 Договору та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату наданих позивачем агротехнічних послуг.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1259/20 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" в особі Харківської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" на користь Фізичної особи - підприємця Партоли Сергія Миколайовича - заборгованість за Договором про виконання сільськогосподарських послуг № 386-19/2017-ПС від 29.05.2017 в розмірі 137015,75 грн (у тому числі: заборгованість за договором в розмірі 101400,00 грн; інфляційні втрати в розмірі 17933,75 грн; 3% річних у розмірі 7542,00 грн), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1946,44 грн. Видано наказ після набрання рішенням законної сили. В частині стягнення штрафних санкцій в розмірі 10140,00 грн у позові відмовлено.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права; неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1259/20. Повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема вказує, що даний спір розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності та справа не підсудна господарському суду Харківської області. Крім того, зазначає, що у директора Харківської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" відсутні повноваження на підписання спірного договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2020, сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Хачатрян В.С., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду на 29.09.2020 на 12:30 год.

08.09.2020 засобами поштового зв`язку позивач подав відзив на апеляційну скаргу (вх.№8485 від 09.09.2020), в якому вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2017 між Фізичною особою - підприємцем Партолою Сергієм Миколайовичем (позивач), як виконавцем, та Державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (відповідач), як замовником, було укладено Договір про виконання сільськогосподарських послуг № 386-19/2017-ПС.

Згідно з п. 1.1 Договору, предметом даного договору є послуги виконавця по проведенню сільськогосподарських послуг на земельних угіддях замовника площею 60 га (Барвінсківського відділу Вовчанської СДС), які виконуються технікою виконавця, а саме:

- Дискування - 650 грн/га, площа 60 га;

- Культивація - 380 грн/га, площа 60 га;

- Посів - 360 грн/га, площа 60 га;

- Оприскування - 300 грн/га, площа 60 га.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що виконавець надає послуги з використанням власних паливно-мастильних матеріалів.

Згідно з п.п. 2.1-2.2 Договору, вартість послуг виконавця складає:

- Дискування - 650 грн/га, площа 60 га на суму 39000,00 грн;

- Культивація - 380 грн/га, площа 60 га на суму 22800,00 грн;

- Посів - 360 грн/га, площа 60 га на суму 21600,00 грн;

- Оприскування - 300 грн/га, площа 60 га на суму 18000,00 грн.

Загальна сума цього Договору складається, виходячи з обсягів фактично наданих послуг та їх вартості, визначеної в п. 2.1 цього Договору, але не може перевищувати 101400,00 грн.

Відповідно до п.п. 3.1-3.4 Договору, розрахунки між сторонами за цим Договором здійснюються у грошовій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Розрахунки можуть також здійснюватися будь-яким іншим способом, який не суперечить чинному законодавству. Вартість послуг виконавця складає 101400,00 грн та є незмінною. Надання послуг в обов`язковому порядку підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується обома сторонами. Замовник повинен провести розрахунки за надані послуги до 01.10.2017.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги по виконанню агротехнічних робіт на загальну суму 101400,00 грн, а відповідач прийняв виконані роботи відповідно до акту виконаних робіт до Договору № 386-19/2017-ПС від 31.05.2017, проте у визначений в Договорі строк (01.10.2017) не оплатив.

24.03.2020 сторонами було складено та погоджено акт взаємних розрахунків за період з 29.05.2017 по 24.03.2020, згідно якого сума боргу відповідача перед позивачем за надані послуги станом на 24.03.2020 становить 101400,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію від 24.03.2020 з вимогою провести розрахунок за надані послуги з урахуванням 3% річних, витрат від інфляції та пені, протягом десяти днів з дня отримання даної претензії. Проте, вимоги зазначеної претензії були залишені відповідачем без задоволення.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції визнав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення суми боргу, інфляційних та річних.

Разом з тим, судом відмовлено в частині стягнення пені та 7% штрафу у зв`язку зі спливом строку позовної давності, про що відповідачем подано відповідну заяву.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт надання позивачем на користь відповідача послуг за Договором № 386-19/2017-ПС від 29.05.2017 та їх вартість підтверджується матеріалами справи (зокрема актом від 31.05.2017) та відповідачем жодним чином не спростовується.

Строк оплати наданих послуг визначено умовами договору (п. 2.5) та є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 101400,00 грн боргу.

Доводи апелянта про відсутність директора Харківської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" повноважень на підписання спірного договору судова колегія вважає безпідставними.

В матеріалах справи наявна копія Положення про Харківську філію Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", відповідно до п.4.1.1 Філія має право самостійно від імені підприємства укладати з юридичними та фізичними особами України угоди, у тому числі купівлі-продажу, доручення, схову, позики, лізингу, здійснювати інші угоди, передбачені законодавством, з урахуванням обмежень, викладених у цьому положенні.

Відповідно до п.7.2 керівництво філією здійснює директор Філії, який призначається на посаду наказом Генерального директора Підприємства.

Директор діє від імені Підприємства на підставі довіреності, підписаної Генеральним директором підприємства. (п.7.3).

З даного Положення не вбачається, що директор Філії не має відповідних повноважень на укладання договорів від імені відповідача, відтак апеляційна скарга в цій частині є безпідставною.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 7542,00 грн - 3% річних та 17933,75 грн інфляційних, судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати наданих послуг підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовується.

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування 3% річних та інфляційних за таке прострочення.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за прострочення оплати наданих послуг за період прострочення з 01.10.2017 по 24.03.2020.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, місцевий суд правомірно визнав вимоги про стягнення з відповідача 7542,00 грн - 3% річних та 17933,75 грн інфляційних законними та обґрунтованими.

Разом з тим, місцевий суд відмовив у стягненні з відповідача 10140,00 грн штрафних санкцій (в.ч. 3042,00 грн пені за 30 днів прострочення та 7098,00 грн штрафу, що дорівнює 7% від суми прострочення) у зв`язку зі спливом строку позовної давності, про що відповідачем заявлено відповідне клопотання про застосування наслідків спливу як загальної так і скороченої позовної давності щодо позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що подання відповідачем клопотання про застосування позовної давності додатково свідчить про визнання ним як позовних вимоги так і спірного договору та наявності заборгованості за порушення умов виконання з його боку, оскільки позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Судова колегія зазначає про помилковість доводів апелянта, що спір розглянуто судом з порушенням правил територіальної підсудності та дана справа не підсудна господарському суду Харківської області.

З матеріалів справи вбачається, що спірний договір укладено позивачем з Державним підприємством "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" () в особі Харківської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (), місцезнаходження якої є с.Золочівське, Валківського району, Харківської області.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2020 задоволено клопотання фізичної особи - підприємця Партоли Сергія Миколайовича та здійснено заміну первісних відповідачів у справі - Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та Харківську філію Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" на належного відповідача - Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" в особі Харківської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

Відповідно до частини 3 статті 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Відтак, позивачем правомірно подано позов до господарського суду Харківської області, а судом розглянуто справу з одержанням правил територіальної підсудності.

Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2020 у справі №922/1259/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05.10.2020

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя І.А. Шутенко