ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" вересня 2020 р. Справа № 924/732/20

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Гладій С.В., при секретарі судового засідання Маєвській Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МПКА _ Україна» м. Запоріжжя

до товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА Проммонтаж» м. Хмельницький

про стягнення 78105,87 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "МПКА _ Україна» м. Запоріжжя звернулося з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА Проммонтаж» м. Хмельницький про стягнення 78105,87 грн., з яких 70300,85 грн. заборгованості згідно договору №162/19 від 11.11.2019р., 1932,54 грн. пені та 5872,48 грн. відсотки за користування чужими коштами.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №162/19 від 11.11.2019р.

Відповідач в судові засідання 14.07.2020р., 03.09.2020р. та 21.09.2020р. Ухвали суду, які направлялися на юридичну адресу відповідача повернуті до суду із довідкою відділення поштового зв`язку про причину повернення: „адресат відсутній.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання адресатом кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

З огляду на наведене, судом вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи (Аналогічна правова позиція викладена ВС в постанові від 25.06.2018р. у справі №904/9904/17).

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "МПКА-Украхїна м. Запоріжжя (позивач Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "НОВА-Проммонтаж" м. Хмельницький (відповідач Покупець), укладено договір поставки №162/19 від 11.11.2019р., за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець приймати та оплатити продукцію відповідно до Додатків до цього договору: специфікаціями до договору та/або накладними «Постачальника». Кожний з додатків є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору, номенклатура, асортимент, кількість, ціна за одиницю продукції вказується в додатку (Специфікаціях, Накладних) до цього договору.

Згідно до п. 2.1 договору, ціна договору загальна вартість продукції, постачання якої здійснюється у відповідності до цього договору визначається шляхом додавання всіх додатків за якими здійснювалося постачання протягом всього терміну дії цього Додатку.

Ціна на продукцію, що поставляється, є ринковими, визначаються за домовленістю сторін і вказуються в Додатках (Специфікаціях, Накладних) до цього договору і є базовими. У разі зміни кон`юктури ринку, відпускних цін виробників, коливань курсу валют Постачальник має право в односторонньому порядку змінити ціну продукції на ту її частину, яка не оплачена Покупцем на день зміни Продукції. Про зміну вартості Продукції Постачальник повідомляє Покупця за допомогою електронного або поштового зв`язку, з пропозицією підписати зміни до Специфікації. У разі незгоди Покупця зі зміненою вартістю Продукції специфікац3ія залишається чинною виключно в частині вже фактично оплаченої частини Продукції. (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору, у разі якщо в специфікації не вказана ціна на продукцію, що поставляється, або за певної партії продукції сторони не підписували Специфікацію, ціна на продукцію визначається в момент приймання товару і зазначається в накладних. У разі наявності ціни в накладних і незгоди Покупця з ціною на продукцію зазначеною в накладних, Покупцю зобов`язаний протягом 5 календарних днів з моменту отримання продукції повернути отриману продукцію, згідно з відповідною накладною, в повному обсязі на склад Постачальника. При цьому жодні штрафні санкції до Постачальника не застосовуються.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що у разі, якщо Покупець протягом строку, зазначеного в п. 2.3 цього договору, не повертає продукцію в повному обсязі, ціни на продукцію вважаються узгодженими обома сторонами, а Продукція прийнятою згідно цін, зазначених у накладних, а поставка виконана згідно умов цього договору.

Згідно п. 3.1 договору, Постачальник приймає на себе зобов`язання здійснити поставку продукції партіями, протягом строку, узгодженого сторонами в Специфікаціях до цього договору. Постачальник має право на дострокову поставку продукції.

Базові умови поставки продукції встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення комерційних термінів у редакції «Інкотермс-2010» та погоджуються сторонами в Специфікаціях до цього договору. (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.4.3 договору, у разі виявлення під час приймання недоліків продукції, на підставі обґрунтованих претензій Покупця, Постачальник робить заміну продукції на складі Покупця, за свій рахунок протягом 20 календарних днів. При цьому штрафні санкції за поставку продукції неналежної якості до Постачальника не застосовуються.

Згідно п. 5.1 договору, оплата продукції і тари здійснюється покупцем банківським переказом на поточний рахунок Постачальника на умовах 100% передоплати, якщо інші умови не вказані у Специфікації.

У разі наявності у Покупця простроченої заборгованості за отриману продукцію та/або тару на момент перерахування коштів, Постачальник має право зарахувати такий платіж Покупця як розрахунок за раніше отриману продукцію, не беручи до уваги призначення платежу, вказане в платіжному документів. (п. 5.2 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що вартість тари, упаковки не включається у вартість продукції і оплачується додатково одночасно з оплатою продукції, згідно накладних та/або рахунків Постачальника, якщо інше не вказано в додатках.

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в терміни, узгоджені сторонами, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період затримки оплати, від вартості не оплаченої (несвоєчасно сплаченої) продукції за кожен день прострочення платежу. При цьому пеня нараховується за весь час поки зобов`язання Покупця по оплаті продукції залишається простроченим.

Згідно п. 7.4 договору, у разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в терміни, узгоджені сторонами, Покупець додатково сплачує Постачальнику відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 36 відсотків річних від суми прострочення за весь час прострочення.

Цей договір вважається дійсним після його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020р., а в частині оплати отриманої продукції до повного виконання зобов`язань.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Між сторонами укладено 04.12.2019р. специфікацію №1 до Договору поставки №162/19 від 11.11.2019р.

Згідно даної специфікації Постачальник здійснює поставку продукції Покупцеві провід СИП -3 1х50-20 (кму) в кількості 1,473 км по ціні за одиницю (грн.. без ПДВ) 18090,00 грн. на суму 26646,57 грн. та барабан №16 в кількості 1 шт. по ціна за одиницю 2008,30 грн. на суму 2008,30 грн., а всього загальною вартістю (грн.) 34385,84 грн. (з ПДВ). Згідно даної специфікаціх умови розрахунків: передоплата у розмірі 10000,00 грн., остаточний розрахунок у сумі 24385,84 грн. на протязі 21 календарного дня з дня відвантаження продукції.

12.12.2019р. між сторонами укладено специфікацію №2 до Договору поставки №162/19 від 11.11.2019р., згідно якої Постачальник здійснює поставку продукції Покупцеві провід СИП -5 мг 4х50-1 в кількості 1,3 км по ціні за одиницю (грн. без ПДВ) 49041,67 грн. на суму 63754,147 грн. та барабан №16 в кількості 1 шт. по ціна за одиницю 2008,30 грн. на суму 2008,30 грн., а всього загальною вартістю (грн.) 78915,01 грн. (з ПДВ). Згідно даної специфік4аціх умови розрахунків: передоплата у розмірі 38000,00 грн., остаточний розрахунок у сумі 40915,01 грн. до 28.12.2019р.

Позивач на виконання умов договору поставки №162/19 від 11.11.2019р., згідно рахунків на оплату по замовленню №10636 від 04.12.2019р. на суму 34385,84 грн. та № 10837 від 12.12.2019р. на суму 78915,01 грн. по видаткових накладних №5423 від 06.12.2019р. на суму 34385,84 грн., № 5583 від 17.12.2019р. на суму 178915,01 грн. передав відповідачу товару на загальну суму 113300,85 грн.

Відповідач з позивачем розрахувався частково на суму 48000,00 грн. Таким чином, станом на момент подання позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 65300,85 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором позивач звернувся з позовом до суду про стягнення 78105,87 грн., з яких 70300,85 грн. заборгованості, 1932,54 грн. пені та 5872,48 грн. відсотків за користування чужими коштами.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 та ст. 509 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

11.11.2019р. між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №162/19.

На виконання умов даного договору позивачем передано, а відповідачем прийнято згідно рахунків на оплату по замовленню №10636 від 04.12.2019р. на суму 34385,84 грн. та № 10837 від 12.12.2019р. на суму 78915,01 грн. та по видаткових накладних №5423 від 06.12.2019р. на суму 34385,84 грн., № 5583 від 17.12.2019р. на суму 178915,01 грн. відповідачу товару на загальну суму 113300,85 грн.

Відповідач прийняв товар, однак обов`язку по його оплаті в строк встановлений договором виконав частково на суму 48000,00 грн. (специфікація №1 10000,00 грн. та специфікація №2 38000,00 грн.). Таким чином, станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 65300,85 грн.

У відповідності до ст. 538 Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України).

Як встановлено судом, на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 65300,85 грн., що підтверджена належними доказами та підлягає задоволенню. В решті позову в сумі 5000,00 грн. основного боргу позивачу відмовити, як безпідставно нараховані.

Згідно ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та збитків. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. (ст. 614 ЦК України).

Обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання передбачено ст. 230 ГК України.

Так, даною статтею передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 цього ж кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконання зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в терміни, узгоджені сторонами, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період затримки оплати, від вартості не оплаченої (несвоєчасно сплаченої) продукції за кожен день прострочення платежу. При цьому пеня нараховується за весь час поки зобов`язання Покупця по оплаті продукції залишається простроченим.

Позивачем нараховано відповідачу пеню за специфікацією №1 на суму 24385,84 грн. за період з 28.12.2019р. по 23.03.20120. в сумі 682,14 грн. та по специфікації №2 на суму 45915,01 грн. за період з 30.12.2019р. по 23.03.2020р. на суму 1250,40 грн.

В свою чергу, позов в частині стягнення з відповідача пені, суд вважає за необхідне задовольнити частково на суму 17853,33 грн., у зв`язку з проведеною судом перевіркою правильності нарахування пені. В позові, в частині стягнення з відповідача пені на суму 147,21 грн., суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до пункту п. п. 7.4 договору, у разі несвоєчасної оплати Покупцем продукції в терміни, узгоджені сторонами, Покупець додатково сплачує Постачальнику відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 36 відсотків річних від суми прострочення за весь час прострочення.

Відповідно до п. 7.4 договору, позивачем нараховано відповідачу відсотків за користування чужими грошовими коштами на підставі специфікації №1 на суму 24385,84 грн. за період з 28.12.2019р. по 23.03.20120., яка становить 2068,45 грн. та на підставі специфікації №2 на суму 45915,01 грн. за період з 30.12.2019р. по 23.03.2020р. яка становлять 3804,03 грн., а всього на суму 5872,48 грн.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Окремо судом враховується, що з метою однакового і правильного розгляду господарськими судами справ зі спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013р. №14 у п. 6.2 роз`яснено, що підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по - друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв`язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов`язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов`язання.

В свою чергу, позов в частині стягнення з відповідача відсотків за користування чужими грошовими коштами, суд вважає за необхідне задовольнити частково на суму 5443,63 грн., у зв`язку з проведеною судом перевіркою правильності нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами. В позові, в частині стягнення з відповідача відсотків за користування чужими грошовими коштами на суму 428,85 грн., суд вважає за необхідне відмовити.

Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову частково.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "МПКА _ Україна» м. Запоріжжя до товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА Проммонтаж» м. Хмельницький про стягнення 78105,87 грн. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА-Проммонтаж» (м. Хмельницький, вул. Курчатова,6, код 33590760) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МПКА-Україна", (69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов,3, код 35596172) - 65300,85 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста гривень 85 коп.) основного боргу, 1785,33 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят п`ять гривень 33 коп.) пені, 5443,63 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, 1951,94 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 94 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В позові в частині стягнення 5000,00 грн. основного боргу, 147,21 грн. пені та 428,85 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Повний текст складено 29.09.2020р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (69076,м. Запоріжжя, вул. Новобудов,3)(реком. з повід.)

3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова,6)(реком. з повід.)