ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020р. Справа № 904/2733/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Елмпромпроект», м. Одеса

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Меттранссервіс», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 27 282, 55 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Елмпромпроект» (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Меттранссервіс» (відповідач) про стягнення 27 282, 55 грн. ( в т.ч.: 26 000, 00 грн. - основний борг; 650, 00 грн. - інфляційні втрати та 632, 55 грн. - 3% річних) заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого позивачем товару (з урахування коригування суми чергових платежів за договором до валютного еквіваленту) за договором купівлі-продажу №ЕПП/04-06-19 від 04.06.19р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 01.07.20р. відкрито провадження у справі № 904/2733/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Меттранссервіс» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов, не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням , направленим на адресу відповідача ( зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 01.06.20р., а.с.33) та повернутим органами зв`язку з посиланням «інші причини» ( а.с. 51-54).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п.92 Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою «Судова повістка», які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення «закінчення встановленого строку зберігання», суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення «у зв`язку з відсутністю адресата».

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк ( встановлений законом ). Оскільки провадження у цій справі відкрите ухвалою суду від 26.02.20р. , то ця справа повинна бути розглянута в строк до 26.04.20р. ( який є вихідним ) , отже останнім днем розгляду справи є 27.04 2020 року.

Суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Від сторін жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.19р. між ТОВ «Меттранссервіс» (покупець) та ТОВ «Елмпромпроект» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №ЕПП/04-06-19, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується сплатити його повну вартість та прийняти товар (кран монтажний гусеничний СКГ-63/100, 1983 року випуску, заводський номер 262). (п.1.2. та 1.4. договору).

Сторони визначили ціну товару в розмірі 1 617 290,04 грн.. з урахуванням ПДВ (п. 3.1. договору). Крім того, з метою захисту коштів позивача від інфляційного знецінення (оскільки офіційний індекс не відображає реального рівня інфляції), а також як додатковий спосіб захисту від неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань, сторонами в договорі визначено валютний еквівалент грошового зобов`язання відповідача в розмірі60 000,00 доларів США. за курсом НБУ 29,954834 грн. за 1 долар США станом а 04.06.2019р.

В п.п. 3.4.. 3.5. договору визначено порядок розрахунків за товар, зокрема передбачено три платежі, а також обов`язок відповідача самостійно коригувати суми чергових платежів відповідно до валютного еквіваленту грошового зобов`язання, що підлягає сплаті та курсу долару США. що встановлюється на дату виконання відповідного платежу (п. 3.3, договору).

У п. 3.6. договору встановлено, що у разі недоплати загальної вартості товару позивач має безумовне право вимагати від відповідача сплати вартості товару на умовах договору та відповідач зобов`язаний здійснити доплату. В. п.3.5. договору встановлений обов`язок відповідача у разі зменшення курсу валют здійснити платіж за курсом, зафіксованому у договору (п. 3.2. договору), зокрема за курсом НБУ 26.954834 грн./1 долар США. (а.с.10-13).

За твердженням позивача : 11.06.2019р. відповідач здійснив платежі в загальній сумі 161 729,00 грн. Станом на дату оплати курс НБУ встановився на рівні 26,375022 грн./1 долар США, отже згідно приписів п. 3.5. договору відповідач при розрахунку суми платежу у гривні зобов`язаний був керуватись курсом долару США, зафіксованому в п. 3.2. договору, зокрема 26,954834 грн./1 долар США. Таким чином , фактично виконане 11.06.2019р. грошове зобов`язання у валютному еквіваленті склало 5 999,99 доларів США.

25.06.2019р. відповідач здійснив платежі в загальній сумі 900 000,00 грн. Станом на дату оплати курс НБУ встановився на рівні 26,191201 грн./1 долар США , отже згідно приписів п. 3.5. договору відповідач при розрахунку суми платежу у гривні зобов`язаний був керуватись курсом долару США, зафіксованому в п. 3.2. договору, зокрема 26,954834 грн./1 долар США. Таким чином , фактично виконане 25.06.2019р. грошове зобов`язання у валютному еквіваленті склало 33 389,19 доларів США.

01.07.2019р. відповідач здійснив платіж в розмірі 393 832,00 грн. Станом на дату оплати курс НБУ встановився на рівні 26,177939 грн./1 долар США , отже згідно приписів п. 3.5. договору відповідач при розрахунку суми платежу у гривні зобов`язаний був керуватись курсом долару США, зафіксованому в п. 3.2. договору, зокрема 26,954834 грн./1 долар США. Таким чином ,фактично виконане 01.07.2019р. грошове зобов`язання у валютному еквіваленті склало 14 610,81 доларів США.

Окрім того, позивач зазначає, що за умовами п.п. 3.4.1, 3.4.2. договору відповідач для передання товару позивачем мав виконати грошове зобов`язання у гривні, еквівалент у валюті якого складав 54 000,00 доларів США. Фактично станом на 01.07.2019р. відповідачем виконано грошових зобов`язань в перерахунку на валютний еквівалент в розмірі 53 999,99 доларів США .

Згідно умов п. 3.4.3. договору остаточний розрахунок мав бути здійснений відповідачем в валютному еквіваленті, що дорівнює 6 000, 00 доларів США. Ця сума, виходячи з раніше здійснених платежів, коригується до 6 000,01 доларів США.

З урахуванням виконання відповідачем вимог п.п. 4.1., 4.2.. 3.4,1.. 3.4.2. позивач 08.07.2019р. здійснив передання товару у власність відповідача на підставі акту-приймання передачі, зауважень щодо стану та комплектації товару у відповідача не було, згідно акту відповідач засвідчив виконання позивачем зобов`язань у відповідності з договором.

Згідно п.3.4.3. договору остаточний розрахунок здійснюється відповідачем протягом трьох календарних днів від дати підписання сторонами акту випробування товару на об`єкті відповідача.

В п. 2.2.4 договору встановлено обов`язок відповідача здійснити випробування товару протягом 17 календарних днів від дати отримання товару від позивача, з обов`язковою участю позивача у такому випробуванні.

Зазначений обов`язок відповідачем не виконано, позивача про дату, час і місце випробування крану не повідомлялось, реальну дату випробування від позивача приховано.

Позивача зазначає, що серпні 2019 року позивач отримав лист відповідача, з якого вбачалось, що товар в порушення вимог п. 2.2.4. договору ще не змонтований та не випробуваний відповідачем; по-друге, що відповідач в порушення умов п.п, 3,4., 3.5. договору на власний розсуд обрав інший спосіб коригування вартості товару, ніж встановлений договором, зокрема відповідачем для штучного збільшення розміру валютного еквіваленту виконаних грошових зобов`язань використані значно менші курси валют, ти що фактично встановились на дати виконання платежу.

Такі дії відповідача, позивач вважає односторонньою відмовою від виконання вимог п 3.5. договору; відповідач в односторонньому порядку змінив умови договору, зокрема самостійно та безпідставно зменшив вартість товару за договором на 26 000,00 гривень, відмовившись виконувати оплату товару у відповідності до вимог договору.

Також, зазначає, що він у вересні 2019 року випадково дізнався, що станом на 09.08.2019р. товар був не лише змонтований відповідачем на місце його експлуатації та випробуваний відповідачем без присутності позивача, але і пройшов позачерговий технічний огляд, тобто товар відповідає умовам договору та понад місяць експлуатується ; отже відповідач зобов`язаний був давно здійснити остаточний розрахунок за товар, і цей факт відповідачем прихований в чергове порушення умов договору.

З урахуванням отримання зазначеної інформації позивач 11.09.2019р. звернувся до відповідача з листом № 9026 з вимогою виконати зобов`язання у відповідності до умов договору.

02.10.2019р. відповідачем здійснено платіж в сумі 135 729,00 грн. (платіжне доручення № 02.10.2019р.). Як наводилось раніше, валютний еквівалент грошового зобов`язання, що підлягало виконанню відповідачем в якості остаточного розрахунку складав 6 000,01 доларів США. Пунктом 3.5. договору встановлений обов`язок відповідача у разі зменшення курсу валют здійснити платіж за курсом, зафіксованому у договору (п. 3.2. договору), зокрема за курсом НБУ 26,954834 грн./1 долар США. Станом на здійснення платежу - 02.10.2019р. курс долару США в порівнянні з курсом долару США, зафіксованому у договорі, зменшився до 24,555302 грн./1 долар США. Тобто відповідач зобов`язаний був здійснити остаточний розрахунок у відповідності до вимог п. 3,5. договору за курсом, зафіксованим у договорі. Таким чином , сума остаточного розрахунку, шо підлягала сплаті 02.10.2019р. . дорівнювала 6 000,01 доларів СШАх26,954834 гри. = 161 729, 27 грн.

Враховуючи вищезазначене, та умов договору купівлі продажу, позивач вважає, що було не доплачено суму грошових коштів ( з урахування коригування до долару США) в розмірі 26 000, 00 грн. ( 161 729, 27 грн. 135 729, 00 грн. = 26 000, 00 грн.) ; що останній не здійснив. У зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду. Окрім того, відповідно до приписів ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу: 650, 00 грн. - інфляційних втрат та 632, 55 грн. - 3% річних. На час винесення рішення у справі відповідач доказів погашення заборгованості ( з інфляційних втрат та 3% річних) перед позивачем не надав. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 27 282, 55 грн.

Відповідно до положень ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст.610 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст.655 ЦК України ).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідач на їх спростування не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Меттранссервіс» (50036, м. Кривий Ріг, вул. Харцизька, 11, приміщення 2; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Елмпромпроект» (65091, м. Одеса, вул. Південна, 26; ): 26 000, 00 грн. - основного боргу ; 650, 00 грн. - інфляційних втрат , 632, 55 грн. - 3% річних та 2 102, 00 грн. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 02.10.2020р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв