ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.09.2020 Справа № 920/711/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/711/20

за позовом: Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код ),

до відповідача: Малого приватного підприємства Брівт (40030, м. Суми, вул. Г.Контратьєва, 24, кв.3 ),

про стягнення 39 448 грн. 81 коп.,

Справа розглядається без виклику сторін

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - Малого приватного підприємства Брівт та просить стягнути кошти в сумі 39 448 грн. 81 коп. за безпідставне використання без оформлення договорів оренди земельних ділянок кадастровий номер :06:001:0004 площею 0,0804 га та кадастровий номер :04:005:0040 площею 0,0071 га, а також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.07.2020 відкрито провадження у справі № 920/711/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позов не подав не подав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу відповідача м.Суми, вул.Харківська, 41, оф.91, повернута на адресу суду з відміткою на поштовому конверті адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача - Малого приватного підприємства Брівт (40030, м. Суми, вул. Кірова (Г.Контратьєва), 24, кв.3).

14.09.2020, ухвала суду була направлена на реєстраційну адресу відповідача (40030, м. Суми, вул. Кірова (Г.Контратьєва), 24, кв.3), проте 22.09.2020 повернулася до суду з відмоткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом вжито всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи направлення кореспонденції за реєстраційною адресою, суд виходить з того, що МПП «Брівт» належним чином повідомлено про розгляд справи судом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

МПП «Брівт» на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.1999 № 2529 набув право власності 40/100 часток нерухомого майна, загальною площею 371,7 кв.м., розташованого за адресою: м.Суми, вул.Робітниче селище, буд.8.

Зазначене майно відповідача розташоване на земельній ділянці комунальної форми власності, площею 0,0804 га, кадастровий номер :06:001:0004.

Рішенням Сумської міської ради від 27.01.2016 № 264-МР вказана земельна ділянка була надана відповідачу в оренду терміном на 5 років.

Крім того, відповідач згідно з договором купівлі продажу № 1719 від 25.06.2007 є власником нерухомого майна загальною площею 51,5 кв.м. за адресою м.Суми, вул.Герасима Кондратьєва, буд.24, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначене майно відповідача розташоване на земельній ділянці комунальної форми власності, площею 0,0071 га, кадастровий номер :04:005:0040.

Рішенням Сумської міської ради від 28.09.2017 № 2576-МР вказана земельна ділянка була надана відповідачу в оренду терміном на 5 років.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Згідно ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України відповідач повинен був врегулювати земельні відносини (стосовно оренди земельної ділянки) з власником майна позивачем, однак договору на оренду спірної земельної ділянки укладено не було.

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельні ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

12.03.2018 позивач звертався до відповідача з вимогою про усунення порушень земельного законодавства шляхом укладення договорів оренди земельних ділянок, однак договори укладено не було.

07.05.2018 рекомендованим листом № 06.01-16/1569 на адресу відповідача було направлено лист та запрошено на 22.05.2018 на засідання комісії з визначення збитків заподіяних тареиторіальній громаді міста Суми.

22.05.2018 комісія з визначення збитків склала акт, відповідно до якого розмір збитків, тобто неодержаного доходу за користування земельною ділянкою відповідачем, площею 0,0071 га за адресою м.Суми, вул.Герасима Кондратьєва,24, склала 1011 грн 68 коп. (період з 28.09.2017 по 30.04.2018).

Також, 22.05.2018 комісія з визначення збитків склала акт, відповідно до якого розмір збитків, тобто неодержаного доходу за користування земельною ділянкою відповідачем, площею 0,0804 га за адресою м.Суми, вул.Робітниче селище, 8 склала 38 437 грн 13 коп. (період з 27.01.2016 по 30.04.2018).

Виконавчим комітетом Сумської міської ради були прийняті рішення № 411 та № 416 від 14.08.2018 про затвердження вищезазначених актів комісії.

На адресу відповідача було направлено повідомлення № 1810/03.02.02-17 від 13.09.2018 про проведене засідання комісії, нараховані збитки та необхідність їх відшкодувати. Відповіді на листи отримані позивачем не були.

Відповідач порушення не усунув, кошти не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

На думку суду, відносини з фактичного користування відповідачем спірною земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання позивачем, як власником цієї земельної ділянки, доходів у вигляді орендної плати за своєю природою є кондикційними до моменту оформлення відповідачем, як власником нерухомого майна, права оренди земельної ділянки.

Суд погоджується з позивачем, що у даному випадку у діях відповідача наявні всі ознаки кондикційного зобов`язання.

Відповідач зберіг кошти у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою. Відсутні правові підстави для збереження зазначених коштів, оскільки користування землею є платним, відповідно до ст.ст. 96, 205 ЗК України. Відповідач зберіг кошти саме за рахунок позивача, оскільки власником земельної ділянки є саме позивач.

Відтак, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування цією земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) у нього цих коштів за рахунок їх неодержання позивачем.

Отже, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем грошових коштів за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем коштів.

Суд дійшов висновку, що відповідач, як фактичний користувач земельних ділянок по вул. Робітниче селище, 8 та вул.Герасима Кондратьєва, 24 у м. Суми, зберіг за рахунок позивача у себе кошти в розмірі 39 448 грн 81 коп., які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти позивачу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов Сумської міської ради до МПП «Брівт» - задовольнити.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства Брівт (40030, м. Суми, вул. Г.Контратьєва, 24, кв.3 ) на користь Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код ) 39 448,81 грн безпідставно збережених коштів та 2102 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.Ю. Соп`яненко