СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Справа № 905/687/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-Агро-інвест" (вх.№2330 Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.08.2020, постановлену суддею Величко Н.В. у приміщенні господарського суду Донецької області 17.08.2020 о 14:45 годині (ухвалу підписано 17.08.2020) у справі №905/687/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-Агро-інвест", смт. Очеретине Ясинуватського району Донецької області,

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського", селище Суха Балка, м. Торецьк Донецької області,

про стягнення 16621364,35 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/687/20 за позовом ТОВ "Бета-Агро-інвест" до ДП "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н.Соколовського" щодо стягнення заборгованості у розмірі 16621634,35 грн.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2020 задоволено клопотання ДП "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" від 02.07.2020 (вх.№12416/20 від 06.07.2020) про призначення у справі №905/687/20 судової економічної експертизи, призначено у справі №905/687/20 судову економічну експертизу, на вирішення експерта поставлено питання, перелік яких наведено в ухвалі, проведення експертизи доручено Донецькому науково-дослідному Інституту судових експертиз; витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, покладено на ДП "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" з подальшим розподілом судових витрат під час винесення кінцевого процесуального документу у справі №905/687/20 відповідно до вимог ст.129 ГПК України; зупинено провадження у справі №905/687/20 на час проведення судової експертизи.

Суд першої інстанції зазначив, що зі змісту наданих позивачем до позову актів виконаних робіт (надання послуг) вбачається, що такі акти підписані обома сторонами без розбіжностей, сторони претензій одна до одної не мають, місце складання цих актів - м. Чернігів; не зазначено конкретних ідентифікаційних ознак об`єктів (земельних ділянок), на яких надаються позивачем послуги з виконання комплексу сільськогосподарських робіт, зазначених в актах виконаних робіт (послуг) за 2019 рік; калькуляції до актів виконаних робіт (надання послуг) за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 підписані лише позивачем; акт звірки взаємних розрахунків станом за період листопад-грудень 2019 року між позивачем та відповідачем містить грошові зобов`язання Державного підприємства "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського", які виникли раніше, ніж укладено договір № 01/03/19 від 01.03.2019; перевірка факту виконання певних робіт неможлива без встановлення інших обставин, оскільки предметом даного позову є стягнення заборгованості за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 та нараховані на таку заборгованість санкції, умовами такого договору передбачено можливість виконання виконавцем за заявкою замовника додаткових сільськогосподарських робіт, при цьому відповідних заявок замовника на виконання додаткових сільськогосподарських робіт, доказів зміни технологій виробництва, інших причин обумовлених технологічними вимогами до вирощування сільськогосподарських культур, в тому числі погодних умов (п.2.6 договору в редакції додаткової угоди № 1), матеріали справи не містять, тому предметом доказування у даній справі є у тому числі й необхідність виконання певних додаткових робіт (послуг), перелік яких не був погоджений сторонами у договорі № 01/03/19 від 01.03.2019 та додатках до нього; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу від 17.08.2020 скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, судові витрати покласти на відповідача.

Заявник в апеляційній скарзі стверджує, що суд, призначаючи судову експертизу, посилався на необхідність вивчення питання доцільності проведення додаткових робіт та разом з тим, на вирішення судової експертизи суд поставив суто економічні питання, тоді як питання доцільності проведення додаткових робіт, на думку апелянта, не може бути підтверджено вивченням документів первинного бухгалтерського обліку і відповіддю на питання, які поставлені на дослідження судової експертизи, тобто апелянт вважає, що наведене судом обґрунтування не відповідає виду призначеної експертизи, що відповідні питання є суто юридичними і не потребують залучення експерта. Апелянт також стверджує, що йому не було надано строку та можливості на узгодження експертної установи, не надано можливості запропонувати перелік питань; в оскаржуваній ухвалі не зазначено перелік об`єктів для дослідження, що надаються судовому експерту; також заявник зазначає, що суд першої інстанції не дослідив надані позивачем заперечення проти призначення експертизи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали. Попереджено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься без їх повідомлення, в порядку ч. 2 ст.271 ГПК України.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділень зв`язку (т.7, а.с.194, 195), копії ухвали від 14.09.2020 обидві сторони отримали 18.09.2020.

Станом на 05.10.2020 до Східного апеляційного господарського суду не надійшло відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань тощо.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч.1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 2 ст.273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

За приписами ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Отже, враховуючи, що ухвалу про відкриття провадження в даній справі постановлено 14.09.2020, колегія суддів зазначає про те, що розгляд апеляційної скарги 05.10.2020 здійснюється з дотриманням процесуальних строків, визначених вищенаведеними нормами ГПК України.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, враховуючи ненадання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань тощо у встановлений судом строк, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Предметом розгляду у справі №905/687/20 за позовом ТОВ "Бета-Агро-інвест" від 06.04.2020 (вх.№7304/20 від 13.04.2020) з урахуванням заяви від 23.06.2020 про збільшення позовних вимог (т.6, а.с.217) є вимога про стягнення з ДП "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" на користь ТОВ "Бета-Агро-інвест" заборгованості у розмірі 16621364,35 грн., з яких: 14743665,18 грн. - основний борг за договором №01/03/19 від 01.03.2019; 1401658,02 грн. - пеня за період з 01.01.2020 по 23.06.2020; 209643,00 грн. - 3 % річних за період з 01.01.2020 по 23.06.2020; 266668,15 грн. - інфляційні втрати за період з січня 2020 по 23.06.2020.

Ухвалою суду від 23.06.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 07.07.2020

02.07.2020 відповідач звернувся до господарського суду з клопотанням (вх.№12416/20 від 06.07.2020, т.7, а.с.14) про призначення у справі №905/687/20 судової економічної експертизи, на вирішення експерта заявник просив поставити наступні питання:

1) Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-Агро-інвест" розмір заборгованості Державного підприємства Дослідне господарство Донецьке Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О. М. Соколовського (14743665,18 грн.) за надані послуги по договору № 01/03/19 від 01.03.2019 за період з 01.03.2019 по теперішній час.

2) Якщо розмір заборгованості, заявлений у позовних вимогах (14743665,18 грн.) за надані відповідачу послуги за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 за період з 01.03.2019 по теперішній час не підтверджується, то у якому розмірі така заборгованість підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

3) Якими первинними документами бухгалтерського обліку підтверджується заборгованість Державного підприємства Дослідне господарство Донецьке Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О. М. Соколовського перед Товариством з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест за отримані послуги за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 за період з 01.03.2019 по теперішній час.

Запропоновано доручити проведення такої експертизи Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (83122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 67).

Мотивуючи клопотання, відповідач вказував, що до позовної заяви позивачем долучені акти виконаних робіт, які по переліку сільськогосподарських робіт, загальному об`єму робіт або вартості робіт повністю не відповідають укладеному договору від 01.03.2019, а деякі види робіт, які зазначені в актах виконаних робіт, взагалі не передбачені ні договором №01/03/19 від 01.03.2019, ні додатками до нього. На думку відповідача, для того, щоб вважати, що сторони досягли згоди по новим видам робіт, виконавець мав надати заявки замовника (п.2.6 договору) та калькуляції, підписані обома сторонами, але таких документів до позову не надано; додаток 2 (калькуляція до договору) викликає сумніви, оскільки не містить формування вартості послуги за одиницю, наведена лише сама вартість за одиницю без показників її складових - витрати виконавця, нарахування амортизації, тощо. Відповідач вказує, що один вид послуг, вказаний у актах виконаних робіт, має різну ціну.

06.07.2020 позивач звернувся до господарського суду з клопотанням б/н від 06.07.2020 (вх.№12421/20) про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 07.07.2020 розгляд клопотання ДП "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" про призначення експертизи відкладено; задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, підготовче засідання відкладено на 06.08.2020, запропоновано позивачу письмово висловити правову позицію щодо клопотання відповідача про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 06.08.2020 вирішення клопотання відповідача про призначення експертизи відкладено, запропоновано позивачу (представники якого у судовому засіданні 06.08.2020 надавали усні пояснення) письмово викласти правову позицію щодо клопотання відповідача про призначення експертизи у справі №905/687/20 у строк до 13.08.2020; оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 17.08.2020.

У запереченнях проти вказаного клопотання, наданих позивачем суду першої інстанції 14.08.2020, тобто з пропущенням установленого судом строку (т.7, а.с.138) позивач зазначає, що встановлення факту відповідності об`єму та вартості виконаних робіт та наданих послуг укладеному договору не потребує спеціальних знань; для вирішення цього питання достатньо звернутись до додаткової угоди № 1 від 01.03.2019 до договору № 01/03/19 від 01.03.2019, у відповідності до умов якої, п.2.6 договору викладений у новій редакції, та додана умова: перелік робіт не є вичерпним, перелік робіт може змінюватися у зв`язку зі зміною технологій виробництва, інших причин обумовлених технологічними вимогами до вирощування сільськогосподарських культур, в тому числі погодних умов. На переконання позивача, для дослідження зазначеного питання відсутня необхідність залучення експертних установ, а подані позивачем докази, що наявні в матеріалах справи, є достатніми для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 17.08.2020, в якому брав участь керівник позивача (у режимі відеоконференції), господарським судом задоволено клопотання відповідача про призначення експертизи (із наведених вище підстав), провадження у справі зупинено.

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів погоджується з ними з огляду на наступне.

За змістом статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідні норми кореспондуються з такими основоположними принципами господарського процесу як всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи, рівність перед законом і судом, змагальність, забезпечення сторонам реалізації їх конституційного права на захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів, забезпечення доступу до правосуддя.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Законодавчу вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано саме на дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Як було встановлено вище, предметом розгляду в даній справі є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором №01/03/19 від 01.03.2019 та нарахувань на вказану суму.

Отже, до предмета доказування в даній справі входить коло фактів матеріально-правового значення, що дозволяли б встановити обставини: чи дійсно заявлена позивачем до стягнення сума основного боргу виникла за договором №01/03/19 від 01.03.2019.

Дослідивши додані до позовної заяви докази, місцевий господарський суд встановив наступне.

Позивачем надано суду копію договору № 01/03/19 від 01.03.2019 (т.1, а.с.7), за умовами якого виконавець зобов`язався на території земельних угідь замовника виконати комплекс сільськогосподарських (агротехнічних) робіт по вирощуванню продукції рослинництва замовника за кількістю, якістю, в строки та на умовах цього договору, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи згідно актів приймання-передачі виконаних робіт (п.1.1 договору).

Також позивачем надано копії додатків до вказаного договору: протоколу погодження договірної ціни (додаток № 1 до договору, т.1, а.с.15), згідно з яким вартість проведення сільськогосподарських (агротехнічних) робіт протягом 2019 року складає 20018305,06 грн.; додатку 2 до договору - Калькуляції вартості сільськогосподарських (агротехнічних робіт) протягом 2019 року (т.1. а.с.12) із зазначенням видів робіт та переліку культур - всього 28 найменувань; додатку № 3 до договору - акту підтвердження замовником доступу с/г техніки виконавця до сільськогосподарських угідь замовника для надання послуг виконавцем від 01.03.2019 (т.1, а.с.13), згідно з яким замовник надав виконавцю доступ до сільськогосподарських угідь (території) для забезпечення виконання комплексу сільськогосподарських (агротехнічних) робіт на замовлення замовника на наступних полях: географічне місцезнаходження поля, його належність до певного населеного пункту - Олександропільська селищна рада.

У матеріалах справи також міститься копія додаткової угоди № 1 від 01.03.2019 до договору (т.1, а.с.14), відповідно до якої сторони домовились доповнити договір №01/03/19 від 01.03.2019 пунктом 2.6 наступного змісту: "Сторони дійшли згоди, що виконавець за заявкою замовника може здійснювати на користь останнього, додаткові сільськогосподарські роботи, перелік та вартість яких наведено у таблиці № 1. Перелік робіт не є вичерпним. Перелік робіт може змінюватися у зв`язку зі зміною технологій виробництва, інших причин обумовлених технологічними вимогами до вирощування сільськогосподарських культур, в тому числі погодних умов.".

У таблиці № 1 сторонами визначено наступні найменування робіт: перевезення сіна, завантаження сіна під час прибирання на автомобілі, переїзд техніки з однієї території надання послуг до іншої, згрібання сіна у валки, перевертання валків, перегін тракторів, укладка сіна у склад, та ціну відповідних послуг у розрахунку за 1 годину/1гектар.

Зі змісту наданих позивачем до позову актів виконаних робіт (надання послуг) вбачається, що такі акти підписані обома без розбіжностей, сторони претензій одна до одної не мають, місце складання цих актів - м. Чернігів. При цьому в актах не зазначено конкретних ідентифікаційних ознак об`єктів (земельних ділянок), на яких надаються позивачем послуги з виконання комплексу сільськогосподарських робіт.

Також, дослідивши вказані акти, місцевий господарський суд встановив невідповідність сум, вказаних у багатьох з цих актів, договірним цінам, виявив, що в деяких актах зазначено послуги, взагалі не передбачені договором (докладний перелік таких актів наведено в оскаржуваній ухвалі).

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що калькуляції до актів виконаних робіт (надання послуг) за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 підписані лише позивачем.

Акт звірки взаємних розрахунків станом за період листопад-грудень 2019 року між позивачем та відповідачем (т.1, а.с.16) містить зобов`язання Державного підприємства "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського" зі сплати, які виникли раніше, ніж укладено договір № 01/03/19 від 01.03.2019.

Зокрема, в ньому містяться відомості про грошові зобов`язання за правочинами, укладеними у 2013, 2014, 2018 роках тощо. Також із вказаного акту вбачається наявність оплат і за пізніше укладеними договорами (№15/03-19 від 15.03.2019 та за договорами, датованими травнем, червнем, груднем 2019 року).

У наданих суду першої інстанції запереченнях на клопотання про призначення судової економічної експертизи (т.7, а.с.138) позивач стверджував, що встановлення факту відповідності об`єму та вартості виконаних робіт та наданих послуг укладеному договору не потребує спеціальних знань; для вирішення цього питання достатньо звернутись до додаткової угоди № 1 від 01.03.2019 до договору № 01/03/19 від 01.03.2019, у відповідності до умов якої, п.2.6 договору викладений у новій редакції, та додана умова: перелік робіт не є вичерпним, перелік робіт може змінюватися у зв`язку зі зміною технологій виробництва, інших причин, обумовлених технологічними вимогами до вирощування сільськогосподарських культур, в тому числі погодних умов.

Проте, на думку колегії суддів, навіть у разі визнання сторонами переліку робіт не вичерпним, відповідне не означає, що будь-які роботи безумовно слід вважати такими, що виконані саме за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 - враховуючи, що доказів укладення додаткових угод, якими сторонами було б встановлено додаткові обсяги та види робіт за вказаним договором, матеріали справи не містять.

Навпаки, враховуючи наявність численних інших правочинів, укладених між сторонами, вказані обставини потребують ретельного з`ясування стосовно виду, обсягу та вартості всіх робіт (послуг), про виконання яких за договором стверджує позивач.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (т.7, а.с.53) зазначив, що не визнає акти, зміст яких не відповідає договору, доказами на підтвердження факту передачі виконаних за договором робіт, а також надав копію направленого позивачеві листа від 06.04.2020 (т.7, а.с.58), в якому ДП "Дослідне господарство "Донецьке" Національного наукового центру "Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського", посилаючись на необхідність уточнення зобов`язань даного підприємства перед ТОВ "Бета-Агро-інвест", детального аналізу кредиторської і дебіторської заборгованості, зазначає, що після вчинення відповідних дій на адресу ТОВ "Бета-Агро-інвест" буде направлено новий акт звірки для підписання.

Наведене додатково свідчить про те, що відповідні питання є спірними і підлягають з`ясуванню шляхом експертного аналізу наявних у матеріалах справи первинних документів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність спеціальних знань у сфері іншій, ніж право (а саме, в галузі економіки), для встановлення обставин щодо документального підтвердження заявленого позивачем розміру основного боргу за надані відповідачу послуги за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 за період з 01.03.2019 по теперішній час, з метою з`ясування питання щодо обсягу та вартості робіт (послуг), фактично наданих саме за цим договором.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що, якби суд звернув увагу на розбіжності серед наданих документів, або невірне їх оформлення, або їх недостатність, або невірне визначення суми заборгованості - питання призначення економічної експертизи було б доцільним.

Проте, як було встановлено вище, суд в оскаржуваній ухвалі звернув увагу саме на розбіжності в обсягах та ціні робіт, визначених у договорі (з додатками до нього) та вказаних в актах виконаних робіт (надання послуг).

Колегія суддів зазначає, що ці обставини є достатньою підставою для призначення судової експертизи в порядку вищенаведених приписів ч.1 ст.99 ГПК України.

У мотивувальній частині ухвали суд також зазначив, що заявок замовника на виконання додаткових сільськогосподарських робіт, доказів зміни технологій виробництва, інших причин, обумовлених технологічними вимогами до вирощування сільськогосподарських культур, в тому числі, погодних умов (п.2.6 договору в редакції додаткової угоди № 1), матеріали справи не містять, тому предметом доказування у даній справі є у тому числі й необхідність виконання певних додаткових робіт (послуг), перелік яких не був погоджений сторонами у договорі № 01/03/19 від 01.03.2019.

На думку заявника скарги, відповідні питання є юридичними і не потребують залучення експерта.

Колегія суддів не погоджується з даним твердженням, оскільки, відповідно до п.2.6 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 01.03.2019 до договору № 01/03/19 від 01.03.2019), на який посилається ТОВ "Бета-Агро-інвест", перелік робіт може змінюватися у зв`язку зі зміною технологій виробництва, інших причин, обумовлених технологічними вимогами до вирощування сільськогосподарських культур, в тому числі, погодних умов.

Тому питання про те, чи було сторонами погоджено необхідність виконання додаткових робіт (у разі наявності умов, передбачених п.2.6 договору) та чи було їх документально оформлено саме як роботи за договором № 01/03/19 від 01.03.2019 - стосуються саме фактичних обставин справи (а не їх юридичної оцінки) та входять до предмету доказування.

Окрім того, як визнано самим апелянтом, на вирішення судової експертизи суд поставив суто економічні питання.

Отже, місцевим господарським судом дотримано вимог ч.2 ст.98 ГПК України, відповідно до якої предметом висновку експерта не можуть бути питання права - вказаної обставини заявником скарги не спростовано.

Також, як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується заявником скарги, жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань.

Таким чином, судом першої інстанції дотримано обох обов`язкових передумов для призначення судової експертизи, визначених вищенаведеними приписами ч.1 ст. 99 ГПК України.

Твердження апелянта про те, що місцевим господарським судом не зазначено перелік об`єктів для дослідження, що надаються судовому експерту, також не узгоджується зі змістом оскаржуваної ухвали, з якої вбачається, що такими об`єктами є наявні в матеріалах справи первинні документи.

Апелянт також стверджує, що йому не було надано строку та можливості на узгодження експертної установи, не надано можливості запропонувати перелік питань і що суд першої інстанції не дослідив надані позивачем заперечення проти призначення експертизи.

Вищевказані аргументи колегія суддів визнає такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки, як уже зазначалося, клопотання про призначення у справі №905/687/20 судової економічної експертизи було подано відповідачем до господарського суду 02.07.2020, суд ухвалою від 07.07.2020 за клопотанням позивача відклав підготовче засідання на 06.08.2020, запропонував позивачу письмово висловити правову позицію щодо клопотання відповідача про призначення експертизи, однак до 06.08.2020 відповідних письмових пояснень позивач не надав, у зв`язку з чим суд в ухвалі від 06.08.2020 про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 17.08.2020 повторно запропонував позивачу письмово викласти правову позицію щодо клопотання відповідача про призначення експертизи у строк до 13.08.2020.

Тобто судом було надано позивачеві достатньо часу (більше місяця) та створено відповідні можливості для подання до суду будь-яких заперечень - щодо доцільності проведення експертизи, переліку питань, обрання експертної установи тощо, тобто забезпечено реалізацію права, передбаченого ч.5 ст.99 ГПК України, на яку посилається апелянт.

Однак позивач (з пропущенням установленого судом строку) направив до суду письмові заперечення, в яких виклав лише аргументи щодо недоцільності проведення експертизи, не скориставшись правом запропонувати інший перелік питань та іншу експертну установу.

В оскаржуваній ухвалі судом наведено зміст вказаних заперечень та аргументовано необхідність призначення експертизи - в тому числі, виходячи з положень п.2.6 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 01.03.2019 до договору № 01/03/19 від 01.03.2019), на який посилалося ТОВ "Бета-Агро-інвест" у своїх запереченнях.

Тому твердження заявника про ненадання місцевим господарським судом оцінки його аргументам також не відповідають матеріалам справи.

Посилання заявника скарги на те, що призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи в порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів також не вважає належними аргументами, оскільки, як уже зазначалося, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно, законодавчу вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано саме на дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд), а не навпаки.

Також, у відповідності до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012), строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів. У разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів.

Тобто, на думку колегії суддів, призначення експертизи не призведе до порушення розумного строку розгляду даної справи.

Враховуючи, що призначення експертизи є правом суду, яким він користується за наявності передбачених на те процесуальним законом вимог, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд діяв у межах наданої йому компетенції та з метою, направленою на належне виконання обов`язків зі створення стороні необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також запобігання порушенню принципів всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, принципів рівності перед законом і судом, змагальності, забезпечення сторонам конституційного права на захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів, забезпечення доступу до правосуддя.

Щодо зупинення провадження у справі згідно з оскаржуваною ухвалою апелянтом не висловлено окремих заперечень проти даної процесуальної дії.

Згідно з п.2 ч.1 та ч.3 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи; з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу. Пунктом 6 ч.1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

З огляду на те, що, як було встановлено вище, заявником скарги не наведено переконливих аргументів, які б спростовували доцільність проведення експертизи, призначеної оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що і в частині зупинення провадження у справі (яке є процесуальним наслідком призначення судом експертизи в силу п.2 ч.1 та ч.3 ст.228, п. 6 ч.1 ст.229 ГПК України), підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Отже, в ході апеляційного провадження скаржником не спростовано висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду, у зв`язку з чим вказана ухвала підлягає залишенню без змін.

За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду колегією суддів не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета-Агро-інвест" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 17.08.2020 у справі №905/687/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.10.2020

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна