СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р. Справа № 922/1902/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Білецька А.М., Радіонова О.О.
при секретарі судового засідання: Мартинчук М.В.
за участю представників:
від позивача:не з`явився
від відповідача:Андрійко О.В., свідоцтво №2015 серія ХВ №000306 від 14.09.2016р., ордер серія АХ №1025946 від 23.09.2020р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків (вх.№2231 Х/3 від 01.09.2020р.)
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену19.08.2020р. (повний текст складено та підписано 19.08.2020р. у м.Харкові)
прозабезпечення зустрічного позову
у справі№922/1902/20 (суддя Аріт К.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків

простягнення 6.352.414,58грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2020р. (повний текст складено та підписано 19.08.2020р.) у справі №922/1902/20 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків, про забезпечення зустрічного позову, накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків, у розмірі, необхідному для виконання майнової вимоги у розмірі 10.534.414,40грн. та сплати судового збору у розмірі 158.016,22грн., що обліковуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп".

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 19.08.2020р. у справі №922/1902/20 та відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" про забезпечення зустрічного позову.

При цьому скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" не надано доказів на підтвердження необхідності забезпечення зустрічних позовних вимог;

- мотивуючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд послався на вимоги статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), рішення Конституційного суду України від 16.06.2011р. по справі №5-РП/2011, постанову Верховного Суду від 25.02.2019р. по справі №922/2673/18, однак, усупереч вимогам зазначених норм права та рішень судів, не оцінив обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення зустрічного позову;

- оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" до заяви про забезпечення зустрічного позову не додано жодного документу, суд не міг перевірити доводи заявника, зокрема щодо розміру статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", та не міг зробити висновок про те, що накладення арешту на грошові кошти відповідача за зустрічним позовом не заблокує його діяльність, однак поклав такі твердження в обґрунтування оскаржуваної ухвали.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.09.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.09.2020р. відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" у строк до 22.09.2020р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу, призначено розгляд справи №922/1902/20 на 23.09.2020р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористалось, відзиву на апеляційну скаргу не надало.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 22.09.2020р., згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Радіонова О.О.

У судовому засіданні 23.09.2020р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія оголосила перерву у судовому засіданні до 01.10.2020р., що відображено безпосередньо у протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 01.10.2020р. представник відповідача підтримав позицію, висловлену у попередньому судовому засіданні, проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, позиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" викладена безпосередньо у розглядуваній апеляційній скарзі та була висловлена представником підприємства у судовому засіданні 23.09.2020р.

Судом також враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Керуючись наведеними приписами законодавства, зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, судова колегія визнала за можливе розглянути справу №922/1902/20 за відсутністю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 01.10.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні 23.09.2020р. та представника відповідача у судовому засіданні 01.10.2020р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

У провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/1902/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" про стягнення 6.352.414,58грн. заборгованості за агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019р. (провадження відкрите ухвалою від 06.07.2020р.).

Ухвалою місцевого господарського суду від 18.08.2020р. прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" про стягнення 10.534.414,40грн. безпідставно набутих грошових коштів та об`єднано зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом у справі №922/1902/20.

17.08.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" звернулося до суду першої інстанції з заявою про забезпечення зустрічного позову (вх.№18923), в якій просило накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" у розмірі, необхідному для виконання майнової вимоги у розмірі 10.534.414,40грн. та сплати судового збору у розмірі 158.016,22грн., що обліковуються на рахунках останнього.

В обґрунтування заяви зазначено, що в процесі діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" грошові кошти, що є предметом позову, можуть зникнути або зменшитись за кількістю, що створить перешкоди для виконання рішення. На переконання заявника, накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача за зустрічним позовом, буде обґрунтованим, адекватним та ефективним способом забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Заявником також наголошено, що відповідач за зустрічним позовом не має зареєстрованого нерухомого майно, за рахунок якого можливе задоволення заявлених вимог, а розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" складає 200.000,00грн., що не дозволяє у повній мірі гарантувати виконання рішення суду у разі прийняття рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову також зазначено, що відповідно до відкритих даних публічних закупівель відповідач за зустрічним позовом має ряд укладених договорів, сумарна вартість яких в декілька разів перевищує суму зустрічних позовних вимог, у зв`язку з чим накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" у розмірі заявлених вимог не завдасть шкоди його інтересам та не заблокує господарську діяльності підприємства.

Разом з іншим, позивач за зустрічним позовом звертає увагу на наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову (арешт грошових коштів у сумі 10.534.414,40грн.) та предметом позовної вимоги (стягнення 10.534.414,40грн.), а також на співмірність заходів забезпечення позову та предмету позову (арешт коштів у межах суми позовних вимог).

Задовольняючи заяву про забезпечення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд") доведено необхідність застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", що обліковуються на рахунках у банківських установах, у сумі, яка дорівнює ціні позову та судовому збору. За висновками місцевого господарського суду, вжиття такого заходу забезпечення позову забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення зустрічного позову. Крім того, господарський суд Харківської області зауважив, що арешт коштів відповідача за зустрічним позовом не перевищує суму позову, доказів того, що цей захід може призвести до припинення господарської діяльності відповідача за зустрічним позовом, немає.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч.11 ст.137 ГПК України).

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, вищенаведене свідчить, що в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.01.2020р. по справі №922/2163/17 та від 03.04.2020р. по справі №904/4511/19.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження суду під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Проаналізувавши зміст заяви про забезпечення зустрічного позову, судова колегія дійшла висновку, що названа заява мотивована припущеннями про імовірну неможливість виконання рішення суду у розглядуваній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому заявником не надано суду жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову.

Зазначені у заяві обставини, за умови відсутності будь-яких доказів на їх підтвердження, не надають суду можливості дійти беззаперечних висновків щодо вчинення відповідачем за зустрічним позовом дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання та, відповідно, не можуть визначатись судом як безумовна підстава для застосування заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання на відсутність у відповідача за зустрічним позовом нерухомого майна та незначний розмір його статутного капіталу не є належними підставами для накладення арешту на грошові кошти у значному розмірі.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву та вживаючи відповідні заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову та судового збору на грошові кошти відповідача за зустрічним позовом, продублював доводи заявника та лише формально зазначив, що вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача за зустрічним позовом забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суд першої інстанції не здійснив належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

При цьому, місцевий господарський суд не зазначив, які докази можуть вказувати на наявність обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, та у чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги посилання апелянта на необґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача.

Водночас, принцип змагальності, закріплений у статті 2 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2019р. у справі №922/2673/18.

За висновками судової колегії, арешт коштів на рахунках підприємства може призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності відповідача за зустрічним позовом і, у свою чергу, погіршення майнового стану останнього. При цьому саме лише посилання заявника на наявність укладених відповідачем за зустрічним позовом договорів, сумарна вартість яких перевищує суму зустрічних позовних вимог, таких висновків не спростовує. Тому висновок місцевого господарського суду про співмірність і адекватність вжитих заходів забезпечення позову є передчасним.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у контексті приписів ст.277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", скасування ухвали господарського суду Харківської області від 19.08.2020р. у справі №922/1902/20 та відмови у задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову.

Розподіл судових витрат у зв`язку з апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції не здійснюється, оскільки дане питання вирішуватиметься після розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.08.2020р. (повний текст складено та підписано 19.08.2020р.) у справі №922/1902/20 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.08.2020р. (повний текст складено та підписано 19.08.2020р.) у справі №922/1902/20 - скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків, про забезпечення зустрічного позову (вх.№18923 від 17.08.2020р.) - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 01.10.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.10.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя А.М. Білецька

Суддя О.О. Радіонова