ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05.10.2020м. ХарківСправа № 922/3205/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу (вх. № 3205/20 від 02.10.2020)

заявник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Костянтинівський метизний завод" (місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 46, офіс 417)
боржник Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" (місцезнаходження: 61001, місто Харків, вулиця Плеханівська, будинок 92-А)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Костянтинівський метизний завод" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" заборгованості за Договором постачання № ДП-048-03 від 18 квітня 2018 року в розмірі 206 945,16 грн.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Костянтинівський метизний завод", суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначено статтею 150 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, частиною третьою вказаної статті встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також згідно частини першої статті 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 вказаного Закону передбачено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір в розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2020 році - 2 102 гривні).

Таким чином, за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Костянтинівський метизний завод" мало сплатити судовий збір у розмірі 210,20 грн. Однак, згідно Платіжного доручення № 3026 від 29 вересня 2020 року заявником сплачено 210,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж передбачено Законом України "Про судовий збір", що також не відповідає вимогам пункту 1 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 ГПК України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Костянтинівський метизний завод" про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" заборгованості за Договором постачання № ДП-048-03 в розмірі 206 945,16 грн.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152, 153, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Костянтинівський метизний завод" про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна і фінансово-промислова компанія ВГІК" заборгованості за Договором постачання № ДП-048-03 від 18 квітня 2018 року в розмірі 206 945,16 грн. (за вх. № 3205/20) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 05.10.2020.

Суддя В. В. Рильова