РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 м. КиївСправа № 910/7130/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕС";

до: акціонерного товариства "ЗАВОД "МАЯК";

про: стягнення 25.405,99 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІЕС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "ЗАВОД "МАЯК" (далі - відповідач) про стягнення 25.405,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором підряду від 28.11.2018 № 218, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 25.405,99 грн., з яких: 23.287,18 грн. - основна заборгованість та 2.118,81 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7130/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким визнав суму основної заборгованості та заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як замовником, укладено договір підряду від 28.11.2018 № 218 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач приймає на себе зобов`язання виконати для відповідача роботи щодо об`єкту: монтаж системи опалення ділянки № 360 за адресою: проспект Степана Бандери (Московський), 8, м. Київ - далі - роботи, а відповідач зобов`язується прийняти роботи згідно з актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та здійснити оплату їх вартості на умовах даного Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що оплата загальної вартості робіт згідно даного Договору проводиться відповідачем шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок позивача, який вказаний у реквізитах даного Договору, після підписання сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг) на підставі рахунку, виставленого позивачем.

Положеннями п. 5.6 Договору, зокрема, передбачено, що у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань за даним Договором відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від невчасно сплаченої суми за кожен день затримки в оплаті.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так, позивач, виконуючи взяті на себе зобов`язання за Договором та на його умовах, виконав роботи на загальну суму 29.108,98 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт від 24.05.2019 № 73, якій підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Проте, відповідачем не виконано в повному обсязі зобов`язання з оплати робіт за Договором, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 23.287,18 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 2.118,81 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 23.287,18 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 23.287,18 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу та пені за порушення грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов`язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов`язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Враховуючи положення пункту 2.3 Договору та дату підписання акту здачі-приймання робіт № 73, строк нарахування пені за прострочення грошового зобов`язанні відповідача почався з 27.05.2019 та закінчився 24.11.2019 (182 дні).

Приймаючи до уваги здійснений позивачем період розрахунку пені (з 29.11.2019 по 13.03.2020) позовна вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 2.118,81 грн. задоволенню не підлягає, оскільки заявлена поза межами періоду нарахування, виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України.

Заперечення відповідача з приводу стягнення з останнього витрат на правничу допомогу судом до уваги не приймаються, оскільки сума витрат на правничу допомогу позивачем до стягнення не заявлена.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства "ЗАВОД "МАЯК" (04073, м.Київ, Оболонський район, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 8, ідентифікаційний код: 14307423) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІЕС" (03058, м.Київ, Солом`янський район, ВУЛИЦЯ ЛЕБЕДЄВА-КУМАЧА, будинок 7-В, офіс 109, ідентифікаційний код: 38303794) основну заборгованість в сумі 23.287 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 18 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац