ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 910/9028/20

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Сичук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, код - 40075815; вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, 84404, код - 40150216

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля - Проммет", вул. Вінницьке шосе, б.11, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310, код - 42044705

про стягнення 119 050, 00 грн. штрафу

В С Т А Н О В И В :

24.06.2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося в Господарський суд міста Києва із позовною заявою № НЮс - А-16.06.-1 від 16.06.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля - Проммет" про стягнення штрафу в сумі 119 050, 00 грн.

30.06.2020 року Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про направлення позовної заяви № НЮс - А-16.06.-1 від 16.06.2020 року Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" за територіальною підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

27.07.2020 року, із супровідним листом № 01-05/51/20 від 21.07.2020 року, до Господарського суду Вінницької області за підсудністю надійшла позовна заява № НЮс - А-16.06.-1 від 16.06.2020 року Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля - Проммет" про стягнення штрафу в сумі 119 050, 00 грн.

Ухвалою суду від 30.07.2020 року відкрито провадження у справі № 910/9028/20 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні по суті на 14.09.2020 року.

10.08.2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого справу передано на розгляд судді Міліціанову Р.В.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року праву № 910/9028/20 прийнято до свого провадження новим складом суду та призначено судове засідання на 01.09.2020 року.

26.08.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 20.08.2020 року), в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Також, останній просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

В судовому засіданні 01.09.2020 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України до 01.10.2020 року, яку занесено до протоколу судового засідання від 01.09.2020 року.

При цьому, оперативності судового провадження, суд приходить до висновку про проведення судового засідання призначеного на 01.10.2020 року об 10:30 год. у справі № 910/9028/20 за участю представника відповідача в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконферекнцзв`язку EasyCon.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року повідомлено сторін про дату наступного судового засідання.

21.09.2020 року до суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання б/н від 14.09.2020 року про долученя до матеріалів документів. В якості додатків до клопотання додано ряд документів.

01.10.2020 року через канцелярію суду представником відповідача подано заяву (вх.канц. № 01-34/8755/20 від 01.10.2020 року), в якій останній просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Також, у заяві останній зазначає, що не наполягає на відшкодуванні витрат на правову допомогу.

В судове засідання 01.10.2020 року представники сторін правом участі в судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, обізнаність сторін про дату судового засідання підтверджується поштовими повідомленнями № 093 та № 560, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача (вх.канц. № 01-34/8755/20 від 01.10.2020 року) про розгляд справи за його відсутності.

За змістом ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевказане, враховуючи наявні в справі докази стосовно повідомлення сторін про розгляд справи в суді, а також той факт, що у відповідності до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи за відсутності представників сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на те, що 28.12.2019 року, відповідно до накладної № 33318262 на станцію Роя Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відправлено вагон № 56094436 з вантажем - "Лом чорних металов".

03.01.2020 року на станції Покровськ, згідно з Актом загальної форми від 03.01.2020 року № 15 було проведено контрольне зважування вагону № 56094436, за результатами якого складено комерційний акт № 482004/2 від 03.01.2020 року та зафіксовано переваження в Книзі переважування вантажів 03.01.2020 року.

За змістом комерційного акту № 482004/2 від 03.01.2020 року встановлено, що під час контрольного зважування з розчепленням на 150 т. вагонних вагах вантажоодержувача (повірка 22.07.2019 року) вагона № 56094436, відправленого за накладною № 33318262, було зафіксовано розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше на 9850 кг. Фактично встановлено: брутто 93550 кг, тара 22650 кг, нетто 70900 кг. В накладній № 36210128 зроблено відмітку про складання комерційного акту № 484809/453.

За твердженнями позивача, маса вантажу визначена вантажовідправником (відповідачем) без участі представників залізниці, завантаження проводилося силами та засобами вантажовідправника.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній. Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно ст. 118 цього статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Враховуючи викладене позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля - Проммет" 119 050,00 грн штрафу.

У відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з позовними вимогами Позивача, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, зазначаючи про наступне.

Маса вантажу вагоні № 56094436, який був відправлений 28.12.2019 року зі станції Почайна на підставі накладної 33318262, була визначена невірно виключно з вини прийомоздавальника вантажу та багажу станції Почайна (Київ-Петрівка). Зважування вантажу у вагоні здійснювалось не відповідачем, а за участі представника станції Почайна Південно - західної залізниці - прийомоздавальника вантажу та багажу Руденко Л.В.

Участь працівника залізниці при зважуванні вагону здійснюється на вимогу вантажовласника, за що сплачується державний регульований тариф, який в свою чергу відображається у накопичувальній картці.

В Накопичувальній картці № 11010032 від 11.01.2020 року, є нарахування платежу за участь на вимогу вантажовласника працівника залізниці (перевізника) у зважуванні й/або видачі вантажу (Р. 3 п. 4.2. Збірника тарифів) та нарахування платежу за зважування вантажів або порожніх вагонів (контейнерів) та за зважування вантажів у пунктах перевалки навагах залізниці (Р. 3 п. 4.1. Збірника тарифів).

О 19 год. 30 хв. вагон № 56094436 було зважено на станційних статичних тензометричних 150 тонних вагах (повірка проводилась 01.11.2019 року), прийомоздавальником вантажу та багажу ОСОБА_1 перевірено правильність ТУ навантаження та проведено розрахунок маси вантажу, після чого повідомлено вантажовідправника про результат зважування для внесення даних до перевізного документу. Зважування проводилось без присутності вантажовідправника в зв`язку з находженням ваг в сортувальному парку, що є зоною підвищеної небезпеки, наказ ДС від 02.01.2019 року №21.

03.01.2020 по станції Покровськ Донецької залізниці при зважуванні поїзда № 3374 на динамічних тензометричних вагах виявлено у вагоні № 56094436 (з вантажем брухт чорних металів ) комерційну несправність, а саме невідповідність маси вантажу згідно перевізного документу, за результатами чого складено комерційний акт № 482004/2 від 03.01.2020 року.

За твердженнями відповідача, оскільки маса вантажу у вагоні № 56094436, який був відправлений відповідачем 28.12.2019 року зі станції Почайна Південно - Західної залізниці до станції Роя Донецької залізниці на підставі накладної 33318262, була визначена невірно з виключно з вини прийомоздавальника вантажу та багажу станції Почайна ОСОБА_1 , якій винесено догану, а не з вини відповідача, то у позивача відсутні будь-які підстави для стягнення штрафу на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 28.12.2019 року, відповідно до накладної № 33318262 зі станції Почайна Регіональної філії "Південно - західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на станцію Роя Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" відправлено вагон № 56094436 з вантажем - "Лом чорних металов непоименованый в алфавите ВИД9/17. " (а.с. 8, т. 1).

03.01.2020 по станції Покровськ Донецької залізниці при зважуванні поїзда № 3374 на динамічних тензометричних вагах виявлено у вагоні № 56094436 (з вантажем брухт чорних металів ) комерційну несправність - невідповідність маси вантажу згідно перевізного документу, а саме маса нетто більше на 5350 кг., вагон було відчеплено для комісійної перевірки.

За результатами зважування складено комерційний акт № 482004/2 за змістом якого зафіксовано що під час контрольного зважування з розчепленням на 150 т. вагонних вагах вантажоодержувача (повірка 22.07.2019 року) вагона № 56094436, відправленого за накладною № 33318262, встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше на 9850 кг. Фактично встановлено: брутто 93550 кг, тара 22650 кг, нетто 70900 кг. (а.с. 7, т. 1).

За неправильно зазначену в накладній масу вантажу позивач нарахував штраф згідно зі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення по чотирьом вагонам у загальній сумі 119 050,00 грн, несплата якого відповідачем у добровільному порядку і стала підставою звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Аналізуючи відносини сторін, суд зазначає, що вони виникли із договору перевезення, що регламентований главою 64 підрозділу 1 розділу 3 книги 5 Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України, спеціальними нормативними актами у сфері перевезення.

Відповідно ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

Згідно п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (надалі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001р. за №798/5989).

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

У частині четвертій статті 52 Статуту залізниць України зазначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 року №334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, за змістом положень статей 6, 118, 122, 129 Статуту залізниць України допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Як вбачається з матеріалів справи, на станції призначення Покровськ Донецької залізниці були складані комерційні акти № 482004/2, № 482004/2/3 від 03.01.2020 року в яких зазначено, що під час проведення контрольного зважування на статичних тензометричних вагах вагону № 56094436 було виявлено фактична маса брутто склала 93550 кг., тара вагона з ПД - 22650 кг., маса вантажу нетто по ПД - 61050 кг., фактична маса нетто - 70900 кг., що більше перевізного документу на 9850 кг.

Відповідно до пункту 10 Правил складання актів, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району, завідувач (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, в пункті 10 Правил складання актів передбачено перелік осіб - працівників залізниці, які мають право підписувати комерційної акти в силу їх посадового становища: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району, завідувач (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. За сукупністю трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт буде вважатися таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

За змістом частин 1, 3 ст. 64 та частини 3 ст. 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарства, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, яким призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Тому, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці яких відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимог щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача відносно підписання комерційного акту не уповноваженими особами.

Відповідно до положень частин 1 і 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Я вбачається з матеріалів справи на наданих відповідачем доказів, зважування вантажу у вагоні здійснювалось за участю представника станції Почайна Південно - західної залізниці - прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_1

14.01.2020 року начальником станції Почайна Південно - західної залізниці Музичук Д.Д. винесено подання вих. № 15 щодо оголошення прийомоздавальник вантажу та багажу ОСОБА_1 догани за порушення посадової інструкції, правил перевезення вантажів Р.2, Р. 15 п. б, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України Р.ІІІ п. 4, посібника прийомоздавальника вантажу та багажу Р. 2 п. 2.3 - Визначення маси вантажів на товарних і вагонних вагах, Інструкції з ведення станційної комерційної звітності параграф 42, правил перевезення вантажів Р.8 п.26, Статуту залізниць України с 125, ТУ навантаження вантажів Гл.1 п. 4.

22.01.2020 року Наказом № 4 Київської дирекції залізничних перевезень Південно - західної залізниці за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, що виразилось у порушенні пункту 2.9, 2.10 виробничої інструкції прийомоздавальника вантажу та багажу станції Київ-Петрівка та вимог §42 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності; п. 4.1. Гл. 1 дод. 3 до СМГС; п. 4 Р III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України, та призвело до приймання вагону № 56094436 до перевезення завантаженого понад його вантажопідйомність, а також не своєчасного стягнення належних залізниці платежів, старшому прийомоздавальнику вантажу та багажу 4 розряду станції Київ-Петрівка ОСОБА_1 була оголошена догана.

Враховуючи викладене маса вантажу у вагоні № 56094436, який був відправлений ТОВ "Поділля-Проммет" 28.12.2019 року зі станції Почайна Південно - Західної залізниці до станції Роя Донецької залізниці на підставі накладної 33318262, була визначена невірно з вини прийомоздавальника вантажу та багажу станції Почайна ОСОБА_1 , а не з вини позивача.

Порядок участі працівників залізниці при зважуванні вартажів врегульовано Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого Наказом Міністерства транспорту і зв`язку України №317 від 26.03.2009 року.

Відповідно до п. 3 Порядку, державні регульовані тарифи встановлюються на: внутрішні та міжнародні (експорт та імпорт) вантажні перевезення, що здійснюються на лініях широкої та європейської колій загальної мережі залізниць України; охорону та супроводження вантажів, що підлягають обов`язковій охороні силами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті; користування вагонами і контейнерами перевізника; роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника.

В силу вимог п. 4.1. Порядку, за зважування вантажів або порожніх вагонів (контейнерів) та за зважування вантажів у пунктах перевалки на вагах залізниці (перевізника) збір нараховується за кожну операцію в таких розмірах: 75,2 грн за один вагон будь-якої вантажопідйомності - при зважуванні на вагонних вагах; 9,3 грн за одну тонну - при зважуванні на товарних вагах; 13,6 грн з автомобіля і 7,0 грн з автопричепа - при зважуванні на автомобільних вагах.

За участь на вимогу вантажовласника працівника залізниці (перевізника) у зважуванні й/або видачі вантажу нараховується збір у розмірі 66,2 грн за перші півгодини і 14,7 грн за кожні наступні півгодини. Неповні півгодини округлюються до повних (п. 4.2. Порядку).

Тобто, на вимогу вантажовідправника може бути на платній основі залучено представника перевізника з метою зважування та видачі вантажу.

Відповідачем замовлено та оплачено дану послугу. що підтверджується відомостями з накопичувальної картки №11010032 від 11.01.2020 року, листами Начальника станції Почайна Південно-західної залізниці про готовність вагону до зважування, необхідність забирання вагону, повідомленням про результат зважування, платіжними дорученнями про оплату послуг.

Первісне зважуванням проведено без участі представника відповідача, що виключає його вплив на визначення маси вантажу перед завантаженням та передачею на перевезення.

Згідно підпунктів 6 та 3 пунктів 3.3. та 3.15. роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. за № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею», визначено, що ст. 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення.

Пункт 26 Тарифного керівництва також надає залізниці право на договірних засадах зважувати та перевіряти масу вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами перевезення, і згідно зі статтею 129 Статуту складати комерційний акт.

У застосуванні статті 118 Статуту слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред`явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За загальним доктринальним підходом, умисел як форма вини включає в себе елемент усвідомлення та наміру.

Діяння особи вважаються такими, що вчинені з умислом, якщо вона свідомо не вчинила дій, спрямованих на виконання зобов`язання, та бажала або свідомо допускала настання такого наслідку, як невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Умисне порушення зобов`язання завжди є підставою для притягнення порушника до відповідальності в повному обсязі.

Вина у формі необережності буде мати місце за відсутності у особи наміру не виконати або неналежно виконати зобов`язання. Необережність є грубою, якщо особа передбачала можливість невиконання або неналежного виконання зобов`язання, але легковажно розраховувала, що цього не стане. Необережність буде вважатися простою, якщо особа не передбачала можливість настання наслідків своїх дій, хоча могла та повинна була їх передбачити.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення штрафу, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наслідків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та наслідками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Оскільки, відповідачем забезпечено участь працівника залізниці при зважуванні вантажу, то суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля - Проммет" було вжито усіх належних засобів для правильного визначення маси вантажу, тому відсутні як протиправні дії відповідача, так і його вина у вчинені правопорушення.

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, позивачем належними засобами доказування не доведено протиправних та умисних дій відповідача, пов`язаних з невірним відображенням у товаро супровідних документах маси вантажу.

Тому, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 2 102,00 грн, відповідно до ст. 129 ГПК України слід залишити за позивачем.

При цьому, суд залишає витрати ТОВ "Поділля-Проммет" на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн за відповідачем на підставі письмової заяви керівника товариства від 01.10.2020 року.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, код - 40075815; вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, 84404, код - 40150216) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля - Проммет" (вул. Вінницьке шосе, б.11, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310, код - 42044705) про стягнення штрафу в сумі 119 050, 00 грн.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 2 102,00 грн залишити за позивачем.

3. Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн - залишити за відповідачем.

4. Копію судового рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 06 жовтня 2020 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2, 3 - позивачу (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680; вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, 84404)

4 - відповідачу (вул. Вінницьке шосе, б.11, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310)