УХВАЛА

22 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 5023/7064/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Акціонерне товариство "ВТБ Банк",

боржник - Корпорація "Співдружність Комп",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотрансінвест",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс",

кредитор - Головне управління ДПС у Запорізькій області,

кредитор - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області,

кредитор - Головне управління ДПС у Сумській області,

кредитор - Головне управління ДПС у місті Києві,

інвестор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Констракшн Холдінг",

ліквідатор - арбітражний керуючий Мегеря Артур Валерійович,

державний орган з питань банкрутства - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків)

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія"

на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 20.07.2020

у складі колегії суддів: Стойка О.В. (головуючий), Барбашова С.В., Пушай В.І.

у справі №5023/7064/11

за заявою Акціонерного товариства "ВТБ Банк"

про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп"

ВСТАНОВИВ:

1. 13.08.2020 поштовим відправленням через Східний апеляційний господарський суд Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія" (далі - ТОВ "Українська металургійна компанія") звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 13.08.2020 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 у справі №5023/7064/11 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №5023/7064/11 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.09.2020.

3. 03.09.2020 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ "Українська металургійна компанія" про передачу справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 на розгляд Великої Палати Верховного Суду (справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики), або на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (заявник обґрунтовує необхідність відступу від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Банасько О.О. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. в ухвалі 07.07.2020 у справі №916/2936/18 про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду, прийняту за результатом апеляційного перегляду ухвали місцевого суду про затвердження плану санації і введення процедури санації, можливість оскарження якої у касаційному порядку не передбачена Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), у подібних правовідносинах із справою №5023/7064/11), або на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (у разі наявності чинного висновку Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо питання права на касаційне оскарження постанови апеляційного суду про затвердження плану санації / про відмову у такому затвердженні).

4. 04.09.2020 ТОВ "Українська металургійна компанія" подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про визначення колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 у складі дев`яти суддів.

4.1. В обґрунтування необхідності збільшення визначеної в автоматизованому порядку колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" із трьох суддів (Катеринчук Л.Й. - головуюча, Банасько О.О., Пєсков В.Г.) до дев`яти суддів, заявник касаційної скарги зазначив, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається постановлення Верховним Судом у складі колегії суддів Банасько О.О. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. ухвали від 07.07.2020 у справі №916/2936/18 про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду з питання введення санації та затвердження плану санації боржника після введення в дію КУзПБ; скаржник зауважив на наявності у нього легітимного права, що переслідує законну мету, - клопотати перед Судом про забезпечення йому права на справедливий суд на стадії відкриття касаційного провадження у справі №5023/7064/11 за його касаційною скаргою на постанову апеляційного суду від 20.07.2020, якою переглянуто в апеляційному порядку ухвалу місцевого суду від 01.04.2020 про введення процедури санації та затвердження плану санації, скасовано оскаржувану ухвалу суду та відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Корпорації "Співдружність Комп" Мегері А.В. про введення санації боржника та затвердження плану санації.

4.2. Скаржник доводив, що є такою, що суперечить самій суті права, правова позиція про те, що постанова апеляційного суду від 20.07.2020 у справі №5023/7064/11 може бути оскаржена кредитором лише разом із судовим рішенням, яким буде остаточно закінчено провадження у справі про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп".

4.3. ТОВ "Українська металургійна компанія" аргументувало, що забезпечення скаржнику права на справедливий суд при розгляді його касаційної скарги на постанову апеляційного суду 20.07.2020 у справі №5023/7064/11 зумовлює необхідність вирішення Судом питання про можливість відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою колегією суддів у складі більшої непарної кількості суддів, ніж визначена в автоматизованому порядку у складі трьох суддів (Катеринчук Л.Й., Банасько О.О., Пєсков В.Г.), які висловили свою правову позицію у спірному питанні в ухвалі Верховного Суду 07.07.2020 у справі №916/2936/18 (Банасько О.О., Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г.).

4.4. З огляду на таке, керуючись приписами частин четвертої, одинадцятої статті 33 ГПК України, ТОВ "Українська металургійна компанія" клопотало про збільшення складу суду до дев`яти суддів з метою усунення будь-яких сумнівів у скаржника щодо об`єктивного розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду матеріалів цієї касаційної скарги на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

5. Розглянувши клопотання ТОВ "Українська металургійна компанія" про визначення колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову апеляційного суду від 20.07.2020 у складі дев`яти суддів, визначена в автоматизованому порядку колегія суддів Верховного Суду: Катеринчук Л.Й. - головуюча, Банасько О.О., Пєсков В.Г. не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

5.1. Відповідно до частини четвертої статті 33 ГПК України, перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції у складі трьох або більшої непарної кількості суддів.

5.2. Частиною одинадцятою статті 33 ГПК України передбачено, що питання про розгляд справи колегією у складі більше трьох суддів вирішується колегією суддів, визначеною в порядку, встановленому частиною другою статті 32 цього Кодексу, до початку розгляду справи, з урахуванням категорії і складності справи, про що постановляється ухвала.

5.3. Підпунктом 17.4. пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

5.4. Постановою Пленуму Верховного Суду №8 від 14.12.2017 на підставі приписів статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та з урахуванням пункту 17.4. Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII затверджено Тимчасові засади використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді (далі - Засади). Пунктом 1.6. Засад визначено, що судові справи у Верховному Суді відповідно до процесуального законодавства розглядаються суддею одноособово, колегією суддів у складі трьох або більшої непарної кількості суддів, палатою, об`єднаною палатою, складом Великої Палати.

Пунктом 2.3. Засад передбачено, що у разі необхідності розгляду справи колегією суддів у складі більше трьох суддів, до складу такої колегії входять судді постійної колегії суддів, до складу якої входить визначений Автоматизованою системою документообігу суду (далі - АСДС) суддя-доповідач, та судді, додатково визначені АСДС з числа суддів цієї судової палати, а за відсутності таких - з числа суддів касаційного суду відповідної спеціалізації (за наявності).

5.5. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

5.6. Отже, за загальним правилом, касаційний перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції у складі трьох суддів, визначених в автоматизованому порядку за принципом випадковості, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді.

Водночас, законодавцем передбачено право визначеної в автоматизованому порядку колегії суддів касаційного суду для розгляду конкретної справи вирішити питання про збільшення складу суду, виходячи із категорії та складності справи (частина одинадцята статті 33 ГПК України).

5.7. За змістом касаційної скарги вбачається, що скаржником предметом касаційного оскарження визначено постанову апеляційного суду від 20.07.2020 у справі №5023/7064/11, прийняту за наслідком апеляційного перегляду ухвали місцевого суду від 01.04.2020 про введення процедури санації у справі про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп" та затвердження плану санації боржника за заявою арбітражного керуючого Мегері А.В., який виконував повноваження ліквідатора боржника, поданою до місцевого суду 12.03.2020 (том 75, а.с. 139-170, том 76, а.с. 17-23, том 77, а.с. 176-185).

5.8. 21.10.2019 введено в дію КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тобто, перехід від регулювання, передбаченого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до регулювання згідно з Кодексом України з процедур банкрутства, здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справ про банкрутство відповідно до положень цього Кодексу, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №924/159/14, від 11.08.2020 у справі №904/3457/19 та від 27.08.2020 у справі №904/4928/17.

5.9. З матеріалів справи вбачається, що справа №5023/7064/11 про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп" порушена ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.08.2011 та на дату введення в дію КУзПБ 21.10.2019 перебувала на стадії ліквідаційної процедури, введеної щодо боржника 14.05.2012 постановою про визнання боржника банкрутом; ухвалою суду від 27.03.2013 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мегерю А.В.

Отже, з 21.10.2019 провадження у справі №5023/7064/11 про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп" здійснюється згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

5.10. Водночас, в силу абзацу 1 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відтак, вирішення питання про можливість переходу із ліквідаційної процедури до процедури санації Корпорації "Співдружність Комп" за заявою ліквідатора Мегері А.В. від 12.03.2020 правильно здійснювалося судами за приписами КУзПБ (статті 50-57).

5.11. Частиною третьою статті 3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом частин першої, сьомої статті 301 ГПК України вбачається, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням приписів статті 300 ГПК України; касаційний суд використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки правильності застосування норм матеріального і процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на те, що Верховний Суд, здійснюючи перегляд справи як суд касаційної інстанції, керуючись частиною третьою статті 3 ГПК України, повинен застосовувати норму, чинну на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду (перегляду) справи, під час вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження з перегляду оскаржуваної постанови апеляційного суду, прийнятої за наслідком апеляційного перегляду ухвали місцевого суду про розгляд заяви ліквідатора про перехід до процедури санації та затвердження плану санації боржника за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" Верховний Суд застосовує норми Кодексу України з процедур банкрутства щодо оскарження судових рішень у процедурі банкрутства (стаття 9 КУзПБ).

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц про застосування норм КУзПБ у часі. Великою Палатою Верховного Суду здійснено касаційний перегляд справи з урахуванням положень КУзПБ у спірних правовідносинах, які виникли на підставі Закону про банкрутство №2343-XII у редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011.

5.12. З огляду на правове регулювання порядку застосування до процедур банкрутства положень КУзПБ, якими в тому числі передбачено перелік судових рішень, що можуть бути предметом касаційного перегляду (частина третя статті 9 КУзПБ), визначена в автоматизованому порядку колегія суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуюча, Банасько О.О., Пєсков В.Г. не вбачає у справі про банкрутство №5023/7064/11 складності при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову апеляційного суду від 20.07.2020 із застосуванням до спірних правовідносин приписів частини третьої статті 9 КУзПБ як норми прямої дії у часі, тому відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про визначення колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду справи №5023/7064/11 у складі дев`яти суддів.

5.13. Колегія суддів зауважує, що висновки Верховного Суду в ухвалі від 24.09.2018 у справі №910/16594/15 про визначення колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду справи №910/16594/15 на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Каховка Пром-Агро" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 у складі семи суддів з переданням справи на автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів у збільшеному складі до семи суддів не можуть братися до уваги Судом, як релевантні, при вирішенні питання щодо підставності збільшення складу колегії суддів для розгляду справи №5023/7064/11 до дев`яти суддів, оскільки у справі №910/16594/15 колегією суддів із трьох суддів було прийнято рішення про збільшення складу колегії суддів до семи суддів з метою забезпечення довіри учасників справи №910/16594/15 до судових рішень Верховного Суду з огляду на обставини заявлення 20.09.2018 стороною у справі (відповідачем-2) повторного відводу складу колегії суддів: Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г., Погребняк В.Я. у розгляді справи №910/16594/15 після відмови у задоволенні вперше заявленого відводу колегії суддів ухвалою Суду від 18.09.2018 (суддя Берднік І.С.).

Разом з тим, заявляючи у справі №5023/7064/11 клопотання про збільшення складу суду до дев`яти суддів, ТОВ "Українська металургійна компанія" зауважило на правовій позиції колегії суддів Верховного Суду: Банасько О.О., Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г., висловленій у раніше прийнятій ухвалі від 07.07.2020 у справі №916/2936/18, щодо неможливості допуску до касаційного перегляду судових рішень про перехід до процедури санації та затвердження плану санації, як таких, що не передбачені у переліку судових рішень, які можуть бути предметом касаційного оскарження в силу частини третьої статті 9 КУзПБ.

Відтак, вбачається незгода скаржника із правовим висновком щодо застосування норми КУзПБ про оскарження судових рішень у процедурі банкрутства в касаційному порядку, викладеним в ухвалі Верховного Суду у справі №916/2936/18, за відсутності рішення Верховного Суду про відступ від такого висновку колегії суддів Верховного Суду у справі №916/2936/18; наведення ТОВ "Українська металургійна компанія" зазначених доводів на підтвердження наявності у нього виправданих сумнівів в об`єктивності та неупередженості визначеної в автоматизованому порядку колегії суддів Верховного Суду: Катеринчук Л.Й., Банасько О.О., Пєсков В.Г. при розгляді його касаційної скарги у справі №5023/7064/11 є необґрунтованим в силу частини четвертої статті 35 ГПК України.

6. Розглянувши клопотання ТОВ "Українська металургійна компанія" з альтернативною вимогою про передачу справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову апеляційного суду від 20.07.2020 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, або Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, або Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

6.1. В обґрунтування підстав для передачі справи №5023/7064/11 на розгляд Великої Палати Верховного Суду ТОВ "Українська металургійна компанія" зауважило на наявності виключної правової проблеми у питанні права на оскарження судових рішень у касаційному порядку на підставі загальних норм Конституції України та виходячи із конституційного принципу забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Скаржник зіслався на висновок Європейського суду з прав людини у рішенні від 18.12.2008 у справі "Новік проти України" (заява №48068/06) про те, що надзвичайно важливою умовою верховенства права є забезпечення загального принципу юридичної визначеності; вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Скаржник зауважив, що відповідно до принципу правової визначеності національні суди, як правозастосовчі органи, у разі неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права, мають тлумачити норму на користь особи, яка звертається до суду.

За твердженням скаржника, законом не встановлено заборони на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, прийнятої за наслідком апеляційного перегляду ухвали місцевого суду про введення процедури санації у справі про банкрутство та затвердження плану санації боржника, тому касаційна скарга ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову апеляційного суду від 20.07.2020 у справі №5023/7064/11 підлягає допуску до касаційного провадження на підставі системного застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункту 9 частини третьої статті 2, частини першої статті 17 та пункту 4 частини першої статті 287 ГПК України, частин першої-третьої статті 8 КУзПБ.

6.2. Колегія суддів Касаційного господарського суду не вбачає підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною п`ятою статті 302 ГПК України у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми, з огляду на таке.

Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права.

Такий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №910/30/19, якою повернено для розгляду відповідній колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №910/30/19, передану на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 302 ГПК України без достатнього обґрунтування наявності у справі виключної правової проблеми.

6.3. Колегія суддів зазначає, що ТОВ "Українська металургійна компанія" у поданому 03.09.2020 до Касаційного господарського суду клопотанні про передачу справи №5023/7064/11 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 302 ГПК України не обґрунтувало, в чому вбачається складність застосування статті 9 КУзПБ "Оскарження судових рішень у процедурі банкрутства" у зазначеній правовій ситуації, як спеціальної норми, що поряд із загальними положеннями Конституції України (пункт 8 частини другої статті 129) та процесуального закону (пункт 9 частини третьої статті 2, частина перша статті 17, пункт 4 частини першої статті 287 ГПК України), визначає особливості касаційного оскарження судових рішень у процедурі банкрутства; відсутні посилання скаржника на конкретні справи, з яких би вбачалося те, що Судом сформульовано різну правову позицію при вирішенні питання про можливість допуску до касаційного перегляду судових рішень про перехід до процедури санації та (або) затвердження плану санації боржника, прийнятих з дня введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, скаржник, вказуючи на наявність виключної правової проблеми у цій справі, жодних доводів на підтвердження кількісного та якісного критерію існування виключної правової проблеми у спірних правовідносинах не навів, а, відтак, не довів наявності підстав для передання справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

6.4. Проаналізувавши наведені ТОВ "Українська металургійна компанія" у клопотанні від 03.09.2020 в частині обґрунтування вимоги про передачу справи №5023/7064/11 на розгляд Великої Палати Верховного Суду постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №760/20599/15-ц та від 23.05.2018 у справі №237/1459/17 щодо застосування загальних положень Конституції України щодо забезпечення права на касаційне оскарження судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини у зазначених цивільній (№760/20599/15-ц) і кримінальній (№237/1459/17) справах не є подібними із справою про банкрутство №5023/7064/11, під час розгляду якої, у тому числі касаційним судом, з 21.10.2019 застосовуються положення КУзПБ як спеціального закону, приписами частини третьої статті 9 якого визначено перелік судових рішень, що можуть бути предметом касаційного перегляду у справах про банкрутство.

Відтак, висновки Великої Палати Верховного Суду у справах №760/20599/15-ц та №237/1459/17 щодо застосування загальних положень Конституції України про право на касаційне оскарження судових рішень (пункт 8 частини другої статті 129) не можуть братися до уваги колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, як релевантні, при вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на прийняту у справі №5023/7064/11 постанову апеляційного суду про відмову у здійсненні переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації боржника та у затвердженні плану санації.

6.5. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г. відмовляє заявнику у задоволенні клопотання від 03.09.2020 в частині вимоги про передачу справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову апеляційного суду від 20.07.2020 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за недоведеністю підстав для такої передачі згідно частини другої статті 302 ГПК України.

6.6. Мотивуючи наявність підстав для передачі справи №5023/7064/11 на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, ТОВ "Українська металургійна компанія" доводило необхідність відступу від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Банасько О.О., Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. в ухвалі 07.07.2020 у справі №916/2936/18 про недопуск до касаційного перегляду судових рішень, прийнятих за наслідком вирішення питання про введення процедури санації щодо боржника та затвердження плану санації із застосуванням положень КУзПБ, введеного в дію 21.10.2019.

6.7. Колегія суддів Касаційного господарського суду: Катеринчук Л.Й. - головуюча, Банасько О.О., Пєсков В.Г. не вбачає підстав для відступу від правового висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (колегія суддів: Банасько О.О., Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г.) в ухвалі від 07.07.2020 у справі №916/2936/18 та, відповідно, підстав для передачі справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою ТОВ "Українська металургійна компанія" на постанову апеляційного суду від 20.07.2020 на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд (до складу якої входять судді Банасько О.О., Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г.), з огляду на таке.

6.7.1. З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

6.7.2. У рішенні "Sunday Times v. United Kingdom" від 26.04.1979 Європейський суд з прав людини наголосив, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom" від 23.09.1998).

6.7.3. Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010).

Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення ЄСПЛ у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для суб`єктів господарювання в Україні.

Відтак, суб`єкти звернення із касаційними скаргами у справах про банкрутство, до яких з 21.10.2019 застосовуються положення КУзПБ, при визначенні предмета касаційного оскарження повинні враховувати положення частини третьої статті 9 КУзПБ як спеціальні норми, що визначають особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства.

6.7.4. Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

6.7.5. Статтею 9 КУзПБ передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, частиною третьою цієї статті визначено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Отже, положеннями КУзПБ, введеного в дію 21.10.2019, не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про припинення процедури ліквідації боржника, введення процедури санації боржника, призначення керуючого санацією та затвердження плану санації боржника.

6.7.6. Колегія суддів Верховного Суду, керуючись принципом jura novit curia ("суд знає закони"), зазначає про необґрунтованість доводів скаржника за змістом клопотання від 03.09.2020 в частині обґрунтування підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 07.07.2020 у справі №916/2639/18, з посиланням на положення частини третьої статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою було передбачено можливість касаційного оскарження постанов апеляційного суду з питань санації боржника, прийнятих за наслідком перегляду ухвали місцевого суду про перехід до наступної судової процедури (процедури санації) та/або про затвердження плану санації. Суд зауважує, що з 21.10.2019 у процедурі банкрутства Корпорації "Співдружність Комп" застосовуються положення частини третьої статті 9 КУзПБ, якими не перебачено права на касаційне оскарження постанов, прийнятих за результатами апеляційного перегляду ухвал суду про перехід до процедури санації та/або затвердження плану санації боржника.

7. Виходячи з частини третьої статті 9 КУзПБ, чинного на момент звернення ТОВ "Українська металургійна компанія" 13.08.2020 з касаційною скаргою у справі №5023/7064/11 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020, якою скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 (про припинення процедури ліквідації Корпорації "Співдружність Комп", введення процедури санації боржника, призначення керуючим санацією арбітражного керуючого Мегері А.В. та затвердження плану санації боржника) та відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Мегері А.В., як ліквідатора Корпорації "Співдружність Комп", про введення процедури санації боржника та затвердження плану санації, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення (постанова) апеляційного суду не може бути предметом перегляду в касаційному порядку, так як у разі здійснення його касаційного перегляду касаційний суд буде діяти не як суд, встановлений законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на зазначене, ТОВ "Українська металургійна компанія" необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою від 13.08.2020 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 про введення процедури санації боржника та затвердження плану санації) у справі №5023/7064/11 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України та частини третьої статті 9 КУзПБ.

На підставі викладеного та керуючись статтями 55, 129 Конституції України, статтями 33, 234, 286, 287, пунктом 1 частини першої статті 293, статтею 302 Господарського процесуального кодексу України, частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія" від 04.09.2020 про визначення колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 у складі дев`яти суддів відмовити.

2. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія" від 03.09.2020 про передачу справи №5023/7064/11 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, або на розгляд Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, або на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відмовити.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою від 13.08.2020 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 (про перегляд ухвали Господарського суду Харківської області від 01.04.2020 про введення процедури санації Корпорації "Співдружність Комп" та затвердження плану санації) у справі №5023/7064/11.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.О. Банасько

В.Г. Пєсков