ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 року м.Дніпро

Справа № 904/2491/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 (прийняту колегією суддів у складі: головуючого судді Суховарова А.В., суддів: Первушина Ю.Ю., Мельниченко І.Ф., повний текст складено 05.04.2019) у справі № 904/2491/18

за позовом Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації; Дніпропетровської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1 092 322, 74 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Жовтоводська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ", в якому просить суд:

- розірвати договір б/н оренди землі площею 90, 4500 га для виробничої діяльності з кадастровим номером :01:407:0002, розташовану на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту, укладений 21.04.2005 між Верхньодніпровською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ";

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" повернути земельну ділянку площею 90, 4500 га для виробничої діяльності з кадастровим номером :01:407:0002, розташовану на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровській обласній державній адміністрації за актом приймання-передачі у стані, у якому він її одержав в оренду;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" заборгованість у розмірі 1 092 332, 74 грн., що виникла в період з 01.10.2015 по 30.04.2018 роки за договором від 11.05.2005 № 19 з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 90,045 га, розташованою на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог прокурор в інтересах держави в особі позивачів посилається на систематичну несплату відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою, що є істотним порушенням умов укладеного між позивачем та відповідачем договору та підставою для розірвання договору та повернення спірної ділянки позивачу.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 позов Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки, стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1 092 322, 74 грн. залишено без розгляду.

Ухвалу місцевого суду вмотивовано тими обставинами, що при зверненні з даним позовом прокурором не наведено підстав які перешкоджають захисту інтересів держави безпосередньо належним суб`єктом, а саме, як визначено прокурором, Дніпропетровською ОДА. Посилання прокурора в позовній заяві та поясненнях на інформацію Верхньодніпровської РДА не є такими, що належним чином обґрунтовують причини нездійснення органами державної виконавчої влади захисту інтересів держави. Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, є недостатнім.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Перший заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято за неналежного застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постановляючи ухвалу від 11.06.2018 про відкриття провадження у справі, судом визнано, що позов прокурора відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 53, 162 ГПК України, підстави для повернення позовної заяви на підставі ст. 174 ГПК України відсутні, а підстави звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі РДА та ОДА визнано судом обґрунтованими та достатніми.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 4/166(Б) та від 14.02.2019 у справі № 820/10582/15.

При цьому, підтверджена судом наявність підстав для представництва прокурора у даній справі учасниками справи відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" не оскаржувалась.

За доводами скаржника, після проведення 10 судових засідань, на яких здійснювався розгляд справи по суті (учасниками надавалися пояснення, судом залучалися та досліджувалися нові докази по суті спору), господарський суд Дніпропетровської області, дійшов до висновку що позовну заяву у справі подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, у зв`язку із чим залишив позов без розгляду на підставі ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Скаржник зазначає, що норма ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" вимагає від прокурора доведення лише факту нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом своїх повноважень, а не встановлення підстав нездійснення уповноваженими органами своїх функцій щодо захисту інтересів держави.

На думку скаржника, встановлення будь-яких підстав нездійснення РДА та ОДА своїх функцій не може обмежувати державу в праві на судовий захист.

Апелянт зазначає, що оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17.

Також апелянт зазначає, що чинним законодавством не визначено поняття "нездійснення або неналежного здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій", у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. При цьому враховуються висновки Верховного Суду, зроблені при розгляді інших справ за участю прокурора

На думку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

За доводами скаржника, позовні вимоги місцевої прокуратури обґрунтовані істотним порушенням відповідачем договору оренди земельної ділянки та систематичною несплатою ним орендної плати з жовтня 2015 по квітень 2018 роки за користування земельною ділянкою державної форми власності, та неналежним здійсненням уповноваженими органами своїх повноважень на захист інтересів держави.

Так, будучи обізнаною, в тому числі з листа прокурора, про наявність порушень інтересів держави, захист яких відповідно до ст. ст. 17, 122 ЗК України покладено на РДА, у визначений ст. 257 ЦК України строк не вжила належні заходи цивільно-правового характеру для припинення вказаних порушень, як то стягнення виниклої заборгованості з орендної плати, розірвання спірного договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки державі, що підтверджується доказами, долученими прокуратурою до позовної заяви.

Разом із цим, досліджуючи визначені прокурором у позові підстави для представництва та надаючи оцінку відповіді РДА на адресу місцевої прокуратури (вхідний номер прокуратури 4184вх-18 від 14.05.2018) суд, з посиланням на ст. 28 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" та ч. 5 ст. 122 ЗК України встановив факт наявності у РДА повноважень щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах та невжиття нею таких заходів.

На думку скаржника, суд залишив поза увагою, що зі змісту листа також вбачається, що РДА не вважає за необхідне вживати будь-які заходи з зазначеного питання, не зважаючи на тривалий характер порушень інтересів держави та значний розмір матеріальних збитків, що вони спричиняють.

У вказаному листі РДА фактично відмовилась від звернення до господарського суду за захистом порушених законних інтересів у зв`язку з невірним тлумаченням норм чинного законодавства, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень щодо нездійснення захисту інтересів держави.

Скаржник зазначає, що господарським судом Дніпропетровської області не надано оцінку тому факту, що пред`явленню позову прокурора передувало листування з ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Верхньодніпровською РДА, Боровківською сільською радою, Кам`янською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області з приводу систематичної несплати орендної плати за спірним договором та встановлення підстав для вжиття заходів представницького характеру (листи від 07.05.2018 №04/96-364 вих-18, 14.05.2018 № 01/101-795 вих-18, 14.05.2018 № 04/96-378 вих-18). Тобто прокурором вжиті усі можливі заходи в межах Закону України "Про прокуратуру" для реалізації відповідними органами своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави.

І лише встановивши факт відсутності дій з боку відповідних органів спрямованих на стягнення заборгованості у розмірі 1 092 322,74 грн., розірвання договору оренди та повернення державі земельної ділянки площею 90,4500 га, з метою реального та ефективного захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, виконуючи субсидіарну роль визначену законом, прокурором було заявлено даний позов до господарського суду Дніпропетровської області.

Апелянт вважає, що судом також не враховано, що звернення прокурора до суду відбулося у суворій відповідності до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки місцевою прокуратурою попередньо до звернення до суду, 07.06.2018 за №04/96-494вих-18 та №04/96-495вих-18 повідомлено РДА та ОДА про встановлення підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у спірних правовідносинах. Позовну заяву у даній справі подано прокурором до суду 08.06.2018.

Також скаржник вважає неправомірним посилання суду на ненадання прокурором належних доказів для підтвердження підстав для представництва, якими, на думку суду мають бути докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 ККУкраїни (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які, займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Так, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" вимагає від прокурора доведення лише факту нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом своїх повноважень, а не підтвердження настання несприятливих правових наслідків для осіб, які їх вчинили, зокрема, у вигляді притягнення до кримінальної або дисциплінарної відповідальності. Відтак наявність вироку суду або наказу керівника про застосування дисциплінарного стягнення може свідчити про притягнення осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення або дисциплінарного проступку, проте не можуть вважатись обов`язковими та виключними доказами для обґрунтування факту неналежності здійснення уповноваженим органом своїх повноважень.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.263 ГПК України.

У судових засіданнях суду апеляційної інстанції представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилався на правомірність постановленої судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, зазначав про відсутність боргу зі сплати орендної плати.

Представник Верхньодніпровської районної державної адміністрації у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Дніпропетровська обласна державна адміністрація своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 263 ГПК України не скористалась. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме: рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 951.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Коваль Л.А., судді: Пархоменко Н.В., Чередко А.Є.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/2491/18; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 23.05.2019 о 11:30.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 536/19 від 22.05.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії - судді Пархоменко Н.В., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/2491/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2019 для розгляду справи № 904/2491/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів , Чередка А.Є., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2019 апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/2491/18 прийнято до свого провадження вище означеним складом суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2019 провадження по апеляційній скарзі було зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 90119 від 11.07.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді-доповідача Коваль Л.А., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/2491/18 (для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2019 для розгляду справи № 904/2491/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач), суддів: Чередка А.Є., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2019, постановленою колегією суддів у складі: головуючого судді: Верхогляд Т.А., суддів: Чередка А.Є., Чус О.В., провадження по апеляційній скарзі Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 року у справі № 904/2491/18 поновлено; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 08.08.2019 на 11:30 год.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 1126/19 від 29.07.2019 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили здійснення повторного автоматизованого розподілу, а саме вихід на роботу після відпустки судді-доповідача Коваль Л.А.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2019 для розгляду справи № 904/2491/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді: Коваль Л.А.(доповідач), суддів: Чередка А.Є., Чус О.В.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 1269/19 від 07.08.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Чередка А.Є. та Чус О.В. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № 904/2491/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2019 для розгляду справи № 904/2491/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді: Коваль Л.А.(доповідач), суддів: Верхогляд Т.А., Білецької Л.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2019 провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/2491/18 зупинено до опублікування офіційно або внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2019 поновлено апеляційне провадження у справі № 904/2491/18, відкрите за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 04.11.2019 о 14:15 год.

Відповідно до акту Центрального апеляційного господарського суду "Щодо припинення енергопостачання" від 04.11.2019, складеного комісією у складі в.о. керівника апарату суду Баранової А.В., начальника відділу забезпечення судового процесу, інформаційних технологій та технічного захисту Бондарського О.В., начальника відділу господарської діяльності та матеріально-технічного забезпечення Заярного С.Г., судове засідання, призначене на 04.11.2019 о 14:15 год. не відбулося у зв`язку із припиненням енергопостачання у Центральному апеляційному господарському суді з 12:41 год. до 14:38 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2019 призначено розгляд апеляційної скарги у судове засідання на 21.11.2019 о 15:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/2491/18 зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 1279/20 від 18.08.2020 у зв`язку з перебуванням у відпустках суддів-членів колегії Білецької Л.М. та Верхогляд Т.А., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/2491/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 для розгляду справи № 904/2491/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2020 поновлено апеляційне провадження у справі № 904/2491/18 за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/2491/18; призначено розгляд апеляційної скарги в судове засідання на 21.09.2020 о 16:00 год.

21.09.2020 колегія суддів, порадившись у нарадчій кімнаті, оголосила перерву у судовому засіданні до 28.09.2020 о 11:30 год.

У судовому засіданні 28.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

21.04.2005 між Верхньодніпровською районною державною адміністрацією (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (орендар, відповідач) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі Договір), посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за № 467.

Відповідно до п.1 Договору орендодавець Верхньодніпровська районна державна адміністрація на підставі розпорядження № 110-р від 19.04.2005 надає, а орендар ТОВ з ІІ "Кольорові метали" приймає в строкове платне користування земельну ділянку, за рахунок земель ДП ВДГМК на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Згідно п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 90,045 га, з яких 90,045 га землі промисловості. Земельна ділянка передається в оренду по акту встановлення меж та акту передачі, який оформлюється в терміни не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, які б могли перешкоджати її ефективному використанню.

За умовами п. 3 Договору, в редакції Додаткової угоди №1, договір укладається строком на сорок дев`ять років, починаючи з дати його реєстрації (11.05.2005). По закінченню строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Відповідно до п.5 Договору земельна ділянка передається в оренду для промислового використання по переробці відходів (хвостів) промислового виробництва ДП ВДГМК.

Згідно п.6 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі.

На виконання умов Договору, Верхньодніпровська районна державна адміністрація передала Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" в оренду земельну ділянку загальною площею 90, 045 га для виробничої діяльності терміном на 10 років на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району, про що свідчить акт приймання-передачі земельної ділянки від 21.04.2005 (а.с. 32, т.1).

Відповідно до п.4 Договору, в редакції Додаткової угоди №2, орендна плата встановлена у розмірі 136 823, 65 грн. за рік в розмірі земельного податку, збільшеного тричі (3 862 х 2,623 х 5% х 3 х 90,045).

Кошти перераховуються на рахунок Боровківської сільської ради щомісячно рівними частинами за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін та тарифів, зміни коефіцієнтів

індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено

документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Прокурор вказує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором в частині сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою площею 90,045 га, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 1 092 332, 74 грн. за період з 01.10.2015 по 30.04.2018, а тому, з огляду на систематичні порушення відповідачем взятих на себе за договором оренди земельної ділянки зобов`язань щодо своєчасного внесення орендної плати, прокурор вважає наявними підстави для розірвання договору і повернення земельної ділянки Дніпропетровській ОДА.

Жовтоводська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - позивачів) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" (далі - відповідач), в якому просить суд:

- розірвати договір б/н оренди землі площею 90, 4500 га для виробничої діяльності з кадастровим номером :01:407:0002, розташовану на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, за межами населеного пункту, укладений 21.04.2005 між Верхньодніпровською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ";

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" повернути земельну ділянку площею 90, 4500 га для виробничої діяльності з кадастровим номером :01:407:0002, розташовану на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області державній адміністрації за актом приймання-передачі у стані, у якому він її одержав в оренду;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" заборгованість у розмірі 1 092 332, 74 грн., що виникла в період з 01.10.2015 по 30.04.2018 роки за договором від 11.05.2005 № 19 з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 90,045 га, розташованою на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

З огляду на те, що Дніпропетровська обласна державна адміністрація з моменту виникнення боргу за користування спірною земельною ділянкою, не ініціює питання розірвання договору оренди спірної землі та її повернення державі, прокурор в інтересах вказаного органу звернувся до суду із даним позовом.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Законом України від 02.06.2016 "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Конституцію України доповнено статтею 1311, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також 4) зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 -3 частини 4).

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

На необхідності обґрунтування прокурором наявності підстав для представництва наголосила Велика Палата Верховного Суду і у постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Водночас тлумачення пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

При цьому розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема, і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Апеляційний суд в цьому випадку погоджується з обґрунтованим висновком місцевого господарського суду про недоведення прокурором нездійснення чи неналежного здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, з огляду на таке.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманими від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Колегія суддів зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Звертаючись з позовом, прокуратура зазначила, що Дніпропетровська обласна державна адміністрація з моменту виникнення боргу за користування спірною земельною ділянкою, не ініціює питання розірвання договору оренди спірної землі та її повернення державі, прокурор в інтересах вказаного органу звернувся до суду із даним позовом.

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою при зверненні з позовом до суду не зазначено причин неможливості здійснення позивачем, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку та не надано доказів того, що Верхньодніпровська районна державна адміністрація чи Дніпропетровська обласна державна адміністрація не можуть чи не бажають здійснювати захист інтересів держави та самостійно звернутися до суду з відповідним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали".

Колегія суддів зазначає, що сама по собі обставина незвернення Дніпропетровської обласної державної адміністрації з позовом упродовж певного часового періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неможливість виконання позивачем функцій із захисту інтересів держави.

Апеляційний господарський суд не встановив обставин, які би давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, своїх функцій щодо захисту інтересів держави і прокурор у наведеному випадку не довів неможливості реалізації такого захисту безпосередньо позивачем.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи прокуратура із повідомленням про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави звернулась до Верхньодніпровської районної державної адміністрації та Дніпропетровської обласної державної адміністрації, 07.06.2019, тоді як із позовом до Господарського суду Дніпропетровської області 08.06.2019, не надавши можливості позивачам відреагувати на його звернення та не обґрунтувавши необхідність невідкладеного звернення до суду.

Також із матеріалів справи вбачається, що Жовтоводська місцева прокуратура зверталась до Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із запитом про надання інформації № 04/96-364 вих 18 від 07.05.2018. При цьому, виходячи зі змісту, вказаний запит Жовтоводської місцевої прокуратури не є повідомленням про намір звернутись із відповідним позовом до суду.

На вказаний запит Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було надано відповідь № 4184 вх-18 від 14.05.2018 із зазначенням інформації щодо нормативного регулювання земельних відносин, зокрема, і щодо функцій місцевих державних адміністрацій. Разом з тим, із вказаної відповіді не вбачається відмови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від подання позову до суду, як про це зазначалось представником прокуратури.

Крім того, посилання скаржника на листи, адресовані Верхньодніпровській районній державній адміністрації Дніпропетровської області, не можуть бути взяті до уваги як достатні докази вчинення прокурором всіх необхідних заходів до звернення до суду, оскільки позов у цій справі поданий Жовтоводською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації; Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Натомість, жодного листування із Дніпропетровською обласною державною адміністрацією прокурором не здійснювалось, а відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Дніпропетровська обласна державна адміністрація, зареєстрована як самостійна юридична особа, про що свідчить запис від 15.09.2005 № 0016792.

Щодо доводів прокуратури стосовно невірного розуміння судом першої інстанції правового статусу ОДА у спірних правовідносинах, яка не є стороною спірного договору, у зв`язку із чим не мала можливості і повноважень на звернення до суду із позовними вимогами на стягнення заборгованості та розірвання договору, апеляційний суд зазначає, наступне.

Так, судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначено, що при зверненні з даним позовом прокурором не наведено підстав які перешкоджають захисту інтересів держави безпосередньо належним суб`єктом, а саме, як визначено прокурором, Дніпропетровською ОДА, з приводу чого прокуратурою було зазначено про невірне розуміння судом першої інстанції правового статусу ОДА.

Разом з тим, Жовтоводська місцева прокуратура Дніпропетровської області звертаючись до суду із позовом визначила у цій справі в якості органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правововідносинах Дніпропетровську обласну державну адміністрацію, а тому до Дніпропетровської ОДА застосовуються такі ж вимоги, як і до іншого суб`єкта, що здійснює відповідні функції у спірних правововідносинах, а саме, у даному випадку, як і до Верхньодніпровської районної державної адміністрації.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено відсутність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави у цій справі з огляду на що позов залишено без розгляду.

Водночас помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо), оскільки відповідно до пункту 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

З метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши після відкриття провадження у справі відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави мав залишити позов без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Суд першої інстанції залишаючи позов без розгляду послався на пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК України помилково залишив поза увагою пункт 2 частини 1 статті 226 ГПК України, проте відсутність посилання у тексті оскаржуваної ухвали на зазначену норму не призвело до прийняття неправильного по суті судового рішення.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду скасуванню.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/2491/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 у справі № 904/2491/18 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на прокуратуру.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.10.2020.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко