ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020м. ДніпроСправа № 904/1475/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Білана О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Груп» (м. Дніпро)

про стягнення штрафних санкцій у сумі 191953,95грн

Представники:

від позивача: Клінкевич О.А.

від відповідача: Тимофієв Є.Л.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Груп» про стягнення 191953,95грн - неустойки за поставку ресурсів неналежної якості.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- відповідачем в порушення договору №1116/17 від 28.12.2017 було поставлено товар на суму 959769грн неналежної якості, що підтверджено лабораторними дослідженнями;

- на підставі п.7.4 договору сума 20% неустойки складає 191953,95грн

Відповідач, заперечує проти позову, посилаючись на те, що:

- поставки 13.03.2019 та 14.08.2019 не були здійснені та ресурси не були передані позивачеві, а тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за поставку неякісних ресурсів;

- в подальшому відповідач здійснив поставку товару в повному обсязі та належної якості;

- позивачем не доведено неналежну якість ресурсу та не надавалась вимога щодо заміни переданих ресурсів;

- у ПрАТ«Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» відсутні збитки або шкода;

- позивачем пропущено строк для звернення до суду з урахуванням ч. 8 ст. 269 ГК України.

Також, відповідач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 34000грн.

Позивач звернувся із клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу на 90% до 3000грн.

В судовому засіданні 24.09.2020 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 між ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та ТОВ «Інтер Інвест Груп» (постачальник) укладено договір №1116/17.

Згідно з п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити матеріали (далі - «ресурси») на умовах, передбачених цим договором.

Якість, упаковка та маркування ресурсів повинні відповідати нормам визначеним сертифікатами виробника, діючими стандартами (ТУ ДСТУ) для даного виду ресурсів, a також, спеціальними технічними вимогами, якщо такі, встановлені угодою сторін та зазначені в специфікаціях (згідно п. 2.3 договору).

27.02.2019 сторони підписали специфікацію № 20.

Відповідно до п. 1 вказаної специфікації, постачальник передає, а покупець приймає і оплачує наступні ресурси: олива І-40А, строк поставки - березень 2019 року, кількість 40т на суму 918774,72грн.

25.07.2019 між сторонами було укладено специфікацію № 25

Згідно з п. 1 специфікації № 25 постачальник передає, а покупець приймає і оплачує наступні ресурси: олива І-50А, строк поставки - серпень 2019 року, кількість 60т на суму 1266636,24грн.

Предметом доказування є обставини щодо виконання договору №1116/17 від 28.12.2017, поставки відповідачем ресурсів та їх якості, наявності чи відсутності підстав для сплати останнім спірної неустойки.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначалось вище, між сторонами укладений договір №1116/17 від 28.12.2017.

Відповідно до умов вказаного договору та специфікації № 20 від 27.02.2019 відповідач здійснив поставку оливи індустріальної І-40 (ДСТУ 20799-88) в кількості 15,206т на суму 349272,20грн (видаткова накладна №ІІ0313-001 від 13.03.2019, товарно-транспортна накладна №ІІ0313-001 від 13.03.2019).

В пункті 6.2 договору зазначено, що приймання ресурсів за якістю проводиться одним із наступних способів обраних покупцем:

- у відповідності з вимогами «Інструкції про контроль якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 № 271/121 (якщо для даного виду ресурсів нормативно не визначені інші умови приймання);

- за участю незалежної експертної організації, залученої покупцем.

Згідно з п. 4.2.1 Інструкції № 271/121 проби повинні відбиратись під час приймання, зберігання, відпуску нафти та/або нафтопродуктів і в усіх інших випадках, коли необхідно визначити їх якість в обсязі приймально-здавальних, контрольних, повних випробувань або за окремими показниками якості. Підготовку посуду, пробовідбірників і відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів необхідно здійснювати, дотримуючись вимог ДСТУ 4488.

Для визначення якості поставленої 13.03.2019 оливи вимогам ДСТУ 20799-88, позивачем відповідно до вимог розділу 4.2 Інструкції № 271/121 було відібрано проби поставленої оливи.

В ході проведення лабораторних досліджень було встановлено, що олива І-40 не відповідає вимогам ДСТУ 20799-88 за показником в`язкість кінематична при 40°С. За результатами проведених досліджень було складено протокол № 395 від 14.03.2019.

14.03.2019 позивачем електронною поштою на адресу відповідача було направлено телеграму №335/09 про виклик представника для проведення приймання поставленої оливи і складання двостороннього акту за якістю.

У відповіді ТОВ «Інтер Інвест Груп» зазначило, що приймати участь у прийманні та підписувати двосторонній акт за якістю уповноважено Білонога С.А. - водія автоцистерни, на підставі виданої відповідачем довіреності №6 від 14.03.2019.

Складено акт від 14.03.2019 приймання нафти та/або нафтопродуктів за якістю, в якому вказано на те, що в`язкість кінематична при 40°С поставленого мастила індустріального І-40А не відповідає вимогам ДОСТ20799-88 паспорту якості виробника №5644. Акт підписано представником відповідача - Білоног С.А. без зауважень.

Також, відповідачем, згідно зі специфікацією № 25 від 25.07.2019 було здійснено 14.08.2019 поставку оливи індустріальної І-50А (ДСТУ 20799-88), в кількості 28,919т на суму 610497,55грн (видаткова накладна № 110814-001 від 14.08.2019, товарно-транспортна накладна №ІІ0814-001 від 14.08.2019).

При поставці ресурсів відповідачем було надано протокол випробувань № 3891-Б від 13.08.2019 ДП «Кривбасстандартметрологія» щодо якості поставленої оливи.

Для визначення якості поставленої оливи вимогам ДСТУ 20799-88, позивачем, відповідно до вимог розділу 4.2 Інструкції № 271/121 було відібрано проби оливи.

В ході проведення лабораторних досліджень було встановлено, що олива І-50А не відповідає вимогам ДСТУ 20799-88 за показником в`язкість кінематична при 40°С. За результатами проведених досліджень був складений протокол № 1138 від 14.08.2019.

Однак, з урахуванням того, що ТОВ «Інтер Інвест Груп» було надано протокол випробувань № 3891-Б від 13.08.2019 ДП «Кривбасстандартметрологія» щодо якості поставленої оливи, було проведено повторне дослідження.

15.08.2019 на адресу відповідача направлено повідомлення про повторний відбір проб в незалежній лабораторії з представником ТОВ «Інтер Інвест Груп» - водієм Журавльовим В.І. згідно з довіреністю №8 від 13.08.2019.

15.08.2019 було проведено повторне дослідження оливи І-50А в незалежній лабораторії ДП «Кривбасстандартметрологія», результати якого також підтвердили, що олива І-50А не відповідає вимогам ДСТУ 20799-88 за показником в`язкість кінематична при 40°С (протокол № 3984 -Б від 15.08.2019 знаходиться в матеріалах справи).

Акт приймання за якістю від 15.08.2019 було підписано представником відповідача Журавльовим В.І. без зауважень. В акті зазначено, що в`язкість кінематична при 40°С поставленого мастила індустріального І-50А не відповідає вимогам ДОСТ 20799-88 паспорту якості виробника №3-392.

З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим факт поставки відповідачем неякісних ресурсів позивачу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне зобов`язання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

У разі поставки ресурсів неналежної якості, постачальник сплачує покупцеві неустойку у розмірі 20% від вартості ресурсів неналежної якості (п. 7.4 договору).

Згідно з розрахунком позивача неустойка за поставку ресурсів неналежної якості складає:

- поставка 13.03.2019 на суму 349272грн. х 20% = 69854,44грн;

- поставка 14.08.2019 - 610497грн х 20% = 122099,51грн.

Таким чином, загальний розмір неустойки становить 191953,95грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено претензії № 09/62 від 05.04.2019 та № 14/148 від 10.09.2019 з вимогами сплатити штрафні санкції за поставку ресурсів неналежної якості згідно з п. 7.4 договору.

Претензії залишилися без задоволення.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що поставки товару не відбувалися, а тому відсутні підстави для стягнення спірної неустойки.

Поставки ресурсів неналежної якості підтверджується зазначеними вище видатковими накладними №ІІ0313-001 від 13.03.2019, № 110814-001 від 14.08.2019 та товарно-транспортними накладними №ІІ0313-001 від 13.03.2019, №ІІ0814-001 від 14.08.2019.

Саме у зв`язку з неналежною якістю наведеного товару були складені протоколи № 395 від 14.03.2019, № 1138 від 14.08.2019 і № 3984-Б від 15.08.2019, акти приймання нафти та/або нафтопродуктів за якістю від 14.03.2019 і 15.08.2019.

Фактично відповідач, поставивши товар неналежної якості в подальшому здійснив заміну такого товару на товар за якісними показниками згідно з умовами договору.

Однак, подальше виконання договору не звільняє ТОВ «Інтер Інвест Груп» від відповідальності за поставку товару неналежної якості.

Також, не відображення в бухгалтерському та податковому обліку наведених господарських операцій з поставки неякісного товару не є підставою для звільнення постачальника від відповідальності у вигляді неустойки.

В ході вирішення спору відповідачем не виконані вимоги ч. 1 ст. 74 ГПК України та не спростовано твердження позивача про належне встановлення фактів поставки неякісного товару.

Дослідження здійснювалося групою аналізу нафтопродуктів відділу внутрішнього контролю управління якості ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на підставі свідоцтва про визнання компетентності № К-2-15-15-ВЛ від 30 листопада 2018 року, яке видане ДП «Український науково-технічний центр» металургійної промисловості «Енергосталь», а також ДП «Кривбасстандартметрологія».

Для визначення якості поставленої 13.03.2019 оливи вимогам ДСТУ 20799-88 позивачем було відібрано проби і складено акт № 1097 від 14.03.2019 відбирання проб нафти та нафтопродуктів за формою 2-НК, який підписаний представником відповідача - Білоног С.А.

Для визначення якості поставленої 14.08.2019 оливи вимогам ДСТУ 20799-88 позивачем було відібрано проби і складено акт № 1 від 15.08.2019 відбирання проб нафти та нафтопродуктів за формою 2-НК, який підписаний представником відповідача - Журавльовим В.І.

Суперечностей в оцінюванні якості ресурсів у представників відповідача не було, а тому дослідження в сторонній лабораторії не проводилися, відповідно і відкриття арбітражних проб у присутності представників відповідача не здійснювались.

Відповідач вказує, що у протоколах випробувань відсутні посилання на видаткові накладні, що унеможливлює встановити походження ресурсів переданих на дослідження.

Однак, Інструкцією не передбачено посилання у протоколах випробувань на видаткові накладні.

Натомість, в протоколі зазначається марка оливи, дата відбору та місце відбору.

В акті відбирання проб № 1097 від 14.03.2019 та в протоколі № 395 від 14.03.2019 ці дані співпадають, що свідчить про те, що досліджувалися саме ті ресурси, які було відібрано в присутності представника відповідача.

В акті відбирання проб № 1 від 15.08.2019 та в протоколі випробувань № 3984-Б від 15.08.2019 також дані співпадають, що свідчить про те, що досліджувалися саме ті ресурси, які було відібрано в присутності представника відповідача.

Наявні матеріали справи дозволяють стверджувати про те, що позивачем у визначеному законом порядку з оформленням відповідних документів встановлені факти поставки відповідачем неякісного товару.

Твердження відповідача про пропуск позивачем позовної давності є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Так, п. 10.6 договору № 1116/17 від 28.12.2017 сторони визначили, що по всім видам зобов`язань і відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю три роки (за виключенням строків позовної давності, перевищуючих трирічний період у відповідності з діючим законодавством України).

Наведене свідчить про те, що ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернувся з вимогами по даній справі в межах позовної давності.

З урахуванням викладеного суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Груп» про стягнення 191953,95грн - неустойки за поставку ресурсів неналежної якості задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Інвест Груп» (49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 6Д, ідентифікаційний код 37805868) на користь приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ідентифікаційний код 00190905, рахунок НОМЕР_1 / IBAN: НОМЕР_2 в AT «ПУМБ», Україна, 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, МФО 334851) 191953,95грн - неустойки за поставку ресурсів неналежної якості, 2879,31грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.10.2020.

Суддя В.О. Татарчук