ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
"28" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3605/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.
розглянувши заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат вх. №ГСОО 2-3745/20 від 15.09.2020р. по справі №916/3605/19
Про стягнення 278415,16 грн.
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Встановив: Рішенням господарського суду Одеської області від 09.09.2020р. позовну заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ на користь Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт основний боргу у розмірі 174075,00 грн. 00 коп., пеню у розмірі 9092,08 грн., 3% річних у розмірі 868,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2760,54 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
15.09.2020р. до господарського суду Одеської області від Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат вх. № ГСОО 2-3745/20 по справі №916/3605/19.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.09.2020р. прийнято заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат від 15.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3745/20 по справі №916/3605/19 до розгляду у судовому засіданні на "28" вересня 2020 р. о 09:15. Повідомлено учасників справи про судове засідання щодо розгляду заяви 28.09.2020р. о 09:15.
25.09.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових.
В обґрунтування поданої заяви про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат від 15.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3745/20 по справі №916/3605/19 Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт було зазначено суду наступне.
Представництво Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт в даній справі у суді першої інстанції здійснювалось Адвокатським об`єднання „КАНОН на підставі Договору про надання правової допомоги № 188р від 03.12.2019р.
Позивачем було зазначено суду, що Державне підприємство „Херсонський морський торговельний порт в порядку передбаченому п. 5.1, надало Адвокатському об`єднанню „КАНОН доручення (завдання) у відповідності до п. 1 якого, Адвокатське об`єднання „КАНОН було уповноважено на здійснення представництва інтересів порту в судах загальної юрисдикції по справі № 916/3605/19.
У відповідності до ч. З ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи вищенаведені пункти Договорів та вимоги ч. 3 ст. 126 ГПК України, разом дорученнями, актам та доказами оплати послуг до суду позивачем надається детальний опис робіт за Договором №188р від 03.12.2019р.
З урахуванням викладеного та зазначеного, позивач просить суд здійснити розподіл судових витрат, стягнувши їх з Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ на користь Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Надаючи заперечення на заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ було зазначено суду наступне.
Відповідач зазначає, що він принципово не погоджується із заявою позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/3605/19 та вважає її фактично та юридично безпідставною та такою, що подана з порушеннями господарського процесуального законодавства України.
Відповідач вказує суду, що позивач до закінчення судових дебатів у справі №916/3605/19 не подавав клопотання про подання додаткових доказів на підтвердження розміру судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи №916/3605/19 та процесуальний термін подання додаткових доказів на підтвердження розміру судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи № 916/3605/19, сплив 14 вересня 2020р.
На думку відповідача, позивач втратив право на подання додаткових доказів на підтвердження розміру судових витрат, які Державне підприємство „Херсонський морський торговельний порт сплатило або має сплатити у зв`язку з розглядом справи №916/3605/19 та Державному підприємству „Херсонський морський торговельний порт має бути відмовлено з боку Господарського суду Одеської області у прийняті даних доказів до розгляду. Окремо зазначено відповідачем, що Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків, встановлених ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, не заявлялося.
Відповідач зазначає, що заява Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/3605/19 підписана особою, фактичну особу якої неможливо встановити та підпис якої не засвідчено печаткою Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт. Також не надані докази на підтвердження повноважень даної особи на складання та підписання заяви Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/3605/19.
Відповідач також вказує, що до заяви позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/3605/19 не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом позивача, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Також відповідач зазначає, що у випадку вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами справи № 916/3605/19 слід врахувати, що первісний розмір позовних вимог позивача складав 378415,16 грн. та дані вимоги було задоволено часткового у розмірі 184035,88 грн., або тільки на 48,33%.
Також відповідач зазначає, що як випливає із заяви позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/3605/19, останній поніс витрати у розмірі 7000,00 грн. на оплату професійної правничої допомоги зі складання процесуальних документів, пов`язаних із необхідністю подання додаткових доказів у справі № 916/3605/19 (Клопотання представника позивача про долучення документів до матеріалів справи та визначення орієнтовного розрахунку судових витрат від 02 січня 2020 року, тощо).
Таким чином, за твердженнями відповідача, витрати позивача у розмірі 7000,00 грн. на оплату професійної правничої допомоги зі складання процесуальних документів, пов`язаних із необхідністю подання додаткових доказів, викликані неналежним наданням таких послуг та намаганням особи, що надавала такі послуги виправити власні процесуальні помилки, а не є доцільними та обґрунтованими витратами при розгляді справи № 916/3605/19.
Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи обох сторін, норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч. 3 ст. 123 ГПК Украхни).
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 124 ГПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 6 ст. 129 ГПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Приймаючи до уваги визначене, судом не приймаються доводи відповідача у даній частині щодо перевищення заявлених судових витрат позивача, оскільки позивачем здійснено надання доказів щодо доведення фактичної суми судових витрат, які заявлено ним до стягнення з відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд зазначає, що проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду у даній справі відбулось 09 вересня 2020 року, отже, із врахуванням встановленого терміну подання доказів щодо розміру судових витрат, який становить п`ять днів після ухвалення рішення суду, позивач повинен був подати відповідну заяву до 14 вересня 2020 року включно.
Судом встановлено, що заяву позивача про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат від 14.09.2020р. вих. № 18-10/16/338 (від 15.09.2020р. вх. №ГСОО 2-3745/20) було скеровано позивачем засобами поштового зв`язку 14.09.2020р., про що свідчить конверт та відповідна накладна поштової організації, у зв`язку з чим, суд відхиляє доводи відповідача у даній частині та зазначає, що позивачем у визначені законом строки подану відповідну заяву.
Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В матеріалах справи міститься Доручення (завдання) від 02.01.2020р. №18-23/1 Адвокатського об`єднання „Канон.
Як вбачається з матеріалів справи, 03 грудня 2019р. між Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт та Адвокатським об`єднанням „Канон було укладено Договір про надання правової допомоги.
Згідно п. 1.2.1 Договору, послуги, що надаються за цим Договором включають в себе представництво та захист інтересів Замовника в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції незалежно від їх юрисдикції по всій території України.
Відповідно до п. 3.1 Договору, зокрема, вартість 1 години надання послуг становить 3500,00 грн.
Абз. 2 п. 3.2 Договору визначено, що час, який витрачається Виконавцем на представництво інтересів Замовника в судових засіданнях, розраховується наступним чином: якщо на представництво Виконавцем інтересів Замовника в судовому засіданні витрачено менше ніж 1 година - вважається, що витрачено 1 годину і розрахунок за цей час є рівним вартості 1 години надання послуг.
Згідно п. 5.1 Договору, послуги за цим Договором надаються Виконавцем за письмовими дорученнями (заявками) Замовника протягом строку (терміну) дії Договору.
Матеріали справи містять Детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) Адвокатським об`єднанням „Канон при розгляді господарським судом Одеської області справи за позовом Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт до Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ.
Також, матеріали справи містять Акт №3 від 30 січня 2020 року, складений та підписаний між Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт та Адвокатським об`єднанням „Канон, відповідно до якого, зокрема, підготовка та подання до господарського суду Одеської області клопотання про долучення документів до матеріалів справи та визначення орієнтованого розрахунку судових витрат по справі №916/3605/19 (1 година) 3500,00 грн. та участь 15.01.2020р. у судовому засіданні по справі №916/3605/19 (1 година) 3500,00 грн.
Відповідно до Акту №10 від 27 лютого 2020 року, складеного та підписаного між Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт та Адвокатським об`єднанням „Канон, вбачається, зокрема, участь 03.02.2020р. у судовому засіданні по справі №916/3605/19 (1 година) 3500,00 грн.
Відповідно до Акту №23 від 27 березня 2020 року, складеного та підписаного між Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт та Адвокатським об`єднанням „Канон, вбачається, зокрема, підготовка відповіді на відзив по справі №916/3605/19 (2 години) 7000,00 грн.
Відповідно до Акту №35 від 27 травня 2020 року, складеного та підписаного між Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт та Адвокатським об`єднанням „Канон, вбачається, зокрема, участь 25.05.2020р. у судовому засіданні по справі №916/3605/19 (1 година) 3500,00 грн.
Відповідно до Акту №46 від 27 травня 2020 року, складеного та підписаного між Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт та Адвокатським об`єднанням „Канон, вбачається, зокрема, участь 15.06.2020р. у судовому засіданні по справі №916/3605/19 (1 година) 3500,00 грн.
Позивачем було надано платіжне доручення №3100 від 28 травня 2020р., платіжне доручення №2099 від 27 лютого 2020р., платіжне доручення №1605 від 23 січня 2020р., платіжне доручення №3475 від 25 червня 2020р., платіжне доручення №2404 від 31 березня 2020р. про перерахування грошових коштів Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт на користь Адвокатського об`єднання „Канон.
На спростування доводів відповідача, суд зазначає, що заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат від 15.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3745/20 по справі №916/3605/19 підписано повноважною особою, оскільки відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Маховський Г.Ф. є в.о. директора (керівника), представником юридичної особи - Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт.
Також, суд зазначає, що повноваження Колесника Ю.В., яким були засвідчені докази та документи, що були додані до заяви Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат від 15.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3745/20 по справі №916/3605/19, містяться в матеріалах справи, крім того, така уповноважена особа позивача приймала участь у справі та повноваження якої було перевірено судом.
Щодо посилання відповідача, що при вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами справи № 916/3605/19 слід врахувати, що первісний розмір позовних вимог позивача складав 378415,16 грн. та дані вимоги було задоволено судом часткового у розмірі 184035,88 грн., суд зазначає наступне.
Суд зазначає, позовні вимоги Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт було направлено на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ заборгованості у розмірі 378415,16 грн.
Судом було прийнято таку заяву позивача до розгляду, і саме такі вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 278415,16 грн. розглядались судом та за результатом яких було задоволено частково позовну заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт та стягнуто основний боргу у розмірі 174075,00 грн. пеню у розмірі 9092,08 грн., 3% річних у розмірі 868,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2760,54 грн. В іншій частині позовних вимог судом відмовлено.
Зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7 передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Крім того, суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу, в силу приписів ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України покладений саме на відповідача. Однак, на думку суду, відповідачем його незгода щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, не обгрунтована та не доведена будь-якими належними та допустимими доказами задля доведення її неспівмірності.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Господарського процесуального кодексу України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Верховного Суду від 19.02.2020 № 755/9215/15-ц.
Відповідачем не надано суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами відповідно до частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а тільки висловлено свою позицію щодо принципової незгоди з відшкодуванням заявлених витрат взагалі.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221,244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат від 15.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3745/20 по справі №916/3605/19 задовольнити.
Повний текст рішення складено 01 жовтня 2020 р.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко