Справа № 909/773/20
УХВАЛА

06.10.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши заяву представника позивача Компанії CLM+ адвоката Бойка Р.Б. за вх. № 15008/20 від 06.10.2020 року про забезпечення позову по справі

за позовом: Компанії CLM+

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Антошківа Володимира Федоровича,

про розірвання договору поставки товару від № 1/02 від 09.04.2019 року та стягнення 4392,00 євро суми попередньої оплати

без виклику сторін

установив: Компанія CLM+ (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Антошківа Володимира Федоровича (далі - відповідач) про розірвання договору поставки товару від № 1/02 від 09.04.2019 року та стягнення 4392,00 євро суми попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2019 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.09.2020 о 10:00 год.

В ході провадження у справі ухвалою суду від 29.09.2020 року розгляд справи по суті відкладено на 21.10.2020 року о 10:00.

06.10.2020 року представника позивача Компанії CLM+ адвокатом Бойко Р.Б. подано заяву за вх. № 15008/20 від 06.10.2020 року про забезпечення позову у справі №909/773/20, відповідно до якої просить суд накласти арешт в межах позовних вимог на грошові кошти, вклади, які належать Фізичній особі - підприємцю Антошківу Володимиру Федоровичу ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) та наявні на поточних рахунках, відкритих у банківських установах України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За змістом ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд зазначає, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову є пов`язаність відповідних дій відповідача та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами, з метою захисту яких такий позов подано.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст.13, ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивачем жодним чином не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог. Позивачем до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову.

В обгрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову, позивач посилається на тривалий період невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення попередньої оплати в розмірі 4 392 євро; та на наявність інформації з Єдиного реєстру боржників про те, що відповідач фізична особа - підприємець Антошків Володимир Федорович є боржником у трьох виконавчих провадженнях про стягнення коштів.

Однак, вказані підстави, на думку суду, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Також суд зазначає, що вирішуючи питання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти,судом враховано , що заявником не надано суду доказів, які б підтверджували відкриття рахунків у банківських установах.

Разом з тим, жодних обгрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява представника позивача Компанії CLM+ адвоката Бойка Р.Б. про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що має наслідком відмову у задоволенні відповідної заяви, з огляду на те, що позивачем не подано доказів, що незабезпечення позову приведе або привело до негативних наслідків.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 74, 136, 137, 140, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви представника позивача Компанії CLM+ адвоката Бойка Р.Б. за вх. № 15008/20 від 06.10.2020 року про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Ухвалу підписано 06.10.2020 року.

Суддя Фанда О. М.