РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.10.2020Справа № 910/11050/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6, )

до Національного університету біоресурсів і природокористування України (03041, м.Київ, вул.Героїв Оборони,15, ) в особі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічіний коледж" (07854, Київська область, Бородянський район, смт.Немішаєве, вул.Технікумівська, 4, )

про стягнення 4 563,79 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогами про стягнення з Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічіний коледж" 2927,18 грн пені, 573,96 грн 3% річних, 1062,65 грн інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг по договору постачання природного газу № 9522/19-БО (Т)-17 від 26.12.2018 за Актами від 31.01.2019, 28.02.2019, 31.03.2019.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.08.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 03.08.2020 позивач отримав - 10.08.2020, відповідач - 10.08.2020.

Відповідач правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Жодних пояснень, клопотань від позивача та відповідача, у т.ч. щодо неможливості реалізації процесуальних прав через запровадження карантину, продовження процесуальних строків, до суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Національним університетом біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічіний коледж" (Споживач) укладено договір постачання природного газу № 9522/19-БО (Т)-17 (надалі також - договір), відповідно до умов п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями. (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору в редакції додаткової угоди № 1, постачальник передає споживачеві з 01 січня 2019 по 30 квітня 2019 (включно), газ орієнтовним обсягом до 103,878 тис.куб.м.

Згідно з п. 3.8 договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням.

Ціна за 1000 куб.м газу становить 6 235,51 грн, крім того ПДВ - 20%. Усього разом з ПДВ - 7 482,61 грн.

Загальна вартість договору становить 777278,56 грн (п.4.3 договору в редакції додаткової угоди №1 від 28.03.2019).

В п. 5.1 договору сторонами погоджено, що оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 7.2. договору встановлено, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років. (п. 9.3 договору)

Відповідно до п. 11.1 договору, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника і діє в частині постачання природного газу з 01.01.2019 по 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач в свою чергу прийняв природний газ, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2019 на суму 332 587,14 грн, від 28.02.2019 на суму 290 624,65 грн, від 31.03.2019 на суму 151 829,68 грн. Вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що в порушення умов договору відповідач здійснив оплату за отриманий природний газ з прострочкою платежу. Отже, в результаті неналежного виконання відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційних втрат у сумі 1062,65 грн, трьох процентів річних у сумі 573,96 грн та пені у сумі 2927,18 грн .

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Внаслідок укладення постачання природного газу № 9522/19-БО (Т)-17 від 26.12.2018 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач в свою чергу прийняв природний газ, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2019 на суму 332 587,14 грн, від 28.02.2019 на суму 290 624,65 грн, від 31.03.2019 на суму 151 829,68 грн., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. Проте відповідачем здійснювалися оплати за отриманий товар частинами з прострочкою платежів, що підтверджується наданими позивачем відомостями.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 1062,65 грн за прострочення оплати у березні 2019, а також трьох процентів річних у сумі 573,96 грн за березень 2019, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. договору встановлено, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 2927,18 грн пені за прострочення оплати за березень 2019 з 26.04.2019 по 10.06.2019, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Відповідач письмового відзиву на позов, свого контр розрахунку заявлених вимог не надав, стверджувань позивача не спростував.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Національного університету біоресурсів і природокористування України (03041, м.Київ, вул.Героїв Оборони,15, ) в особі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Немішаївський агротехнічіний коледж" (07854, Київська область, Бородянський район, смт.Немішаєве, вул.Технікумівська, 4, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ) 1062 (одну тисячу шістдесят дві) грн. 65 коп інфляційних втрат, 573 (п`ятсот сімдесят три) грн. 96 коп 3% річних, 2927 (дві тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн. 18 коп пені, 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак