ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 902/896/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Кролевець О.А., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.;

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - 1 - не з`явився,

- 2 - не з`явився,

- 3 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колосок»,

на рішення Господарського суду Вінницької області

(суддя - Яремчук Ю.О.)

від 05.03.2020

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Маціщук А.В., судді - Олексюк Г.Є., Петухов М.Г.)

від 16.06.2020,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амаде»

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колосок», ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2019 року ТОВ "Амаде" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до СТОВ "Колосок", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень загальних зборів СТОВ "Колосок" від 11.05.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням порядку проведення загальних зборів СТОВ "Колосок" та тим, що на зборах учасників товариства 11.05.2017 був відсутній кворум.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 05.03.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020, в задоволенні позову відмовлено.

Суди дійшли висновку про недоведеність позову, оскільки позивачем не було надано суду в підтвердження своїх вимог оригінал протоколу загальних зборів СТОВ "Колосок" № 11/05 від 11.05.2017.

У липні 2020 року СТОВ "Колосок" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування судових рішень позивач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції, посилається на п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та стверджує, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не було враховано висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №916/845/19, від 14.11.2019 у справі №909/736/18. Судові рішення також оскаржується з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини третьої статті 310 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач-2 вважає постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін. Стверджує, що відсутність оригіналу протоколу загальних зборів СТОВ "Колосок" № 11/05 від 11.05.2017 унеможливлює задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наявність зазначених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судових рішень (п. 1 ч. 2 ст. 287, п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 310 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Предметом позову у справі є визнання недійсними рішень загальних зборів СТОВ "Колосок" від 11.05.2017.

В матеріалах справи відсутній оригінал протоколу загальних зборів СТОВ "Колосок" від 11.05.2017.

Під час судового розгляду позивач (ТОВ «Амаде») та відповідач-1 (СТОВ «Колосок») зазначали про відсутність у них оригіналу протоколу загальних зборів СТОВ "Колосок" № 11/05 від 11.05.2017.

Позивачем разом з позовною заявою надана суду копія протоколу від 11.05.2017 № 11/05 загальних зборів учасників СТОВ «Колосок» без підписів учасників загальних зборів СТОВ "Колосок", голови і секретаря зборів (а.с. 69, т. 1).

Неможливість подання до суду оригіналу протоколу № 11/05 від 11.05.2017 сторони пояснювали тим, що він знаходиться у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Майструка В.І., оскільки ним посвідчувався договір застави від 12.05.2017, для підписання якого потрібен був протокол № 11/05 від11.05.2017. Копія протоколу загальних зборів СТОВ "Колосок"№ 11/05 від 11.05.2017 була роздрукована та надана суду позивачем з електронної версії у комп`ютері без підписів учасників загальних зборів СТОВ "Колосок" або їх представників.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою отримання копії протоколу № 11/05 загальних зборів від 11.05.2017 представник відповідача звертався з запитом до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Майструка В.І. проте приватний нотаріус Майструк В.І. відмовив у наданні вказаного документу, посилаючись на нотаріальну таємницю відповідно до ст. 8 Закону України "Про нотаріат".

За клопотанням СТОВ "Колосок" ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 травня 2020 року витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Майструка В.І. оригінал протоколу загальних зборів учасників СТОВ "Колосок" № 11/05 від 11.05.2017 (а.с. 16-17, т. 2).

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. оригінал протоколу № 11/05 загальних зборів учасників товариства від 11.05.2017 суду не надав. Повідомив про його відсутність, зазначивши, що оригінал протоколу вилучено слідчим СУ СГНП у Вінницькій області на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.10.2019 (а.с. 43, т. 2).

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями частини четвертої цієї статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частин сьомої, восьмої, десятої статті 81 Господарського процесуального кодексу України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За положеннями статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутній оригінал протоколу загальних зборів учасників СТОВ "Колосок" № 11/05 від 11.05.2017, встановивши відсутність у СТОВ "Колосок" та ТОВ «Амаде» оригіналу письмового доказу, суди попередніх інстанцій на підставі ст. 91 ГПК України не прийняли цей доказ до уваги.

Верховний Суд вважає, що з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, керуючись принципом верховенства права, місцевий господарський суд та апеляційний суд в межах власних процесуальних повноважень мали можливість вжити заходів щодо встановлення обставин прийняття рішення зборів СТОВ "Колосок" 11.05.2017.

Зокрема, суд першої інстанції, за наявності сумніву відповідності наданої позивачем копії протоколу загальних зборів учасників СТОВ "Колосок" № 11/05 від 11.05.2017 оригіналу, мав можливість витребувати його у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Майструка В.І., чого вчинено не було. Апеляційний господарський суд, отримавши відповідь нотаріуса про неможливість надання суду оригіналу спірного протоколу, не витребував його у органів слідства.

Не вчинивши вказаних дій, суди припустилися неповного з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухвалені судом рішення по суті спору.

Судові рішення у цій справі наведеним вимогам не відповідають.

За таких обставин висновки господарських судів про відмову в задоволенні позову є передчасними.

Таким чином, доводи касаційної скарги відповідача-1 про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права визнаються судом касаційної інстанції обґрунтованими.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судового рішення скаржником зазначено п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, що судами попередніх інстанцій не було враховано висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.

Колегія суддів Касаційного господарського суду визнає обґрунтованими доводи СТОВ "Колосок" про необхідність врахування при вирішенні спору висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 909/736/18 щодо застосування ст. ст. 73, 74, 91, 236 ГПК України про необхідність дослідження судом обставин оформлення рішень зборів товариства з обмеженою відповідальністю у спорі про визнання їх недійсними.

Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, такі недоліки не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції. Верховний Суд позбавлений можливості самостійно встановити обставини справи, що перешкоджає прийняттю законного рішення у справі, тому постановлені рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, зокрема, встановити чи приймались загальними зборами СТОВ "Колосок" 11.05.2017 оспорювані у справі рішення та чи мало місце порушення прав позивача при їх проведенні, з врахуванням встановленого дослідити обґрунтованість заявлених позивачем вимог та в залежності від встановленого і відповідно до вимог чинного законодавства вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні.

Відповідно до вимог п. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колосок» задовольнити.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 у справі за № 902/896/19 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Кролевець

І. Ткач