ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" вересня 2020 р. м. Одеса Справа № 916/929/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (50102, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ) до Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, )

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 155 359,00 грн.

Представники:

Від позивача Муходінов М.Л. (довіреність від 29.10.2019 № 14/9051);

Від відповідача Чібічьян О.Р. (довіреність від 25.10.2019 № 2046).

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (далі - Відповідач) про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 155 359,00 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.05.2020.

Судове засідання призначене на 08.05.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному з 06.05.2020, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 09.06.2020 призначено судове засідання на 24.06.2020.

Протокольною ухвалою 24.06.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 08.07.2020.

Протокольною ухвалою від 08.07.2020 оголошено перерву до 24.07.2020.

13.07.2020 надійшла заява Позивача про відмову від позову в частині стягнення штрафу в розмірі 38 297,80 грн., що був нарахований за несвоєчасну доставку вантажу за залізничною накладною № 46199311, в якій просив суд закрити провадження у справі в цій частині.

Судове засідання призначене на 24.07.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Шаратова Ю.А. на лікарняному з 22.07.2020, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 14.08.2020 призначено судове засідання на 14.09.2020.

Протокольною ухвалою від 14.09.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 22.09.2020.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з урахуванням заяви про відмову від частини позову.

Позовні вимоги із посиланням на статтю 909 Цивільного кодексу України, статтю 307 Господарського кодексу України, статті 6, 41, 116, 130, 133 Статуту залізниць України, пунктами 1.1, 1.2, 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, обґрунтовані порушенням Відповідачем встановлених строків доставки вантажу.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав неправильного розрахунку штрафів за прострочення доставки вантажу.

На адресу суду 30.04.2020 надійшов від Відповідача відзив на позовну заяву від 29.04.2020 (вх. № 10908/20 від 30.04.2020) в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 76 595,60 грн. у зв`язку із неправильним розрахунком суми штрафу Позивачем.

Крім того, 30.04.2020 на адресу господарського суду надійшла заява Відповідача від 29.04.2020 (вх. № 10906/20 від 30.04.2020) в якій він із посиланням на статті 230, 233 Господарського кодексу України, статтю 551 Цивільного кодексу України просить суд зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій на 50 % до розміру 38 297,80 грн., оскільки матеріали справи № 916/929/20 не містять доказів, що Позивач поніс збитки внаслідок затримки доставки вантажу.

05.05.2020 на адресу господарського суду від Позивача надійшла Відповідь на відзив від 04.05.2020 (вх. № 11187/20 від 05.05.2020).

17.06.2020 на адресу суду від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив від 16.06.2020 (вх. № 15547/20).

03.07.2020 на адресу суду від Позивача надійшли доповнення до відповіді на відзив (вх. № 17301/20 від 03.07.2020).

07.09.2020 на адресу суду від Позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 23517/20).

16.09.2020 на адресу суду від Відповідача надійшли заперечення на письмові пояснення від 15.09.2020 (вх. № 24571/20).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

Згідно із частиною другою статті 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно частин першої, третьої статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 6 Статуту залізниць України, зокрема, встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Судом встановлено, що в період 21.11.2019 22.11.2019 Позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (станція Чорноморська Одеської залізниці) за залізничними накладними № 46176988, № 46199311, № 46198016, № 46197992, № 46198008 були відправлені вагони з вантажем концентратом залізорудним.

Відповідно до календарних штемпелів на накладних, вагони доставлені АТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця із порушенням встановленого терміну доставки внаслідок чого у Відповідача виникло зобов`язання сплатити штраф Позивачу.

Позивачем у своїй заяві про відмову від позову в частині стягнення штрафу в розмірі 38 297,80 грн., що був нарахований за несвоєчасну доставку вантажу за залізничною накладною № 46199311, визнано допущену помилку при розрахунку суми штрафу. ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» зазначає, що штраф за залізничною накладною повинен становити не 76 595,60 грн. а 38 297,80 грн. А загальна сума позовних вимог становить 117 061,20 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З огляду на наведене підлягає задоволенню заява ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат від 09.06.2020 (вх. № 18248/20 від 13.07.2020) та прийняттю відмови від позову в частині стягнення суми штрафу в розмірі 38 297,80 грн., що був нарахований за залізничною накладною № 46199311.

Судом встановлено, що штраф за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними № 46176988 (46275806) № 46199311, № 46198016, № 46197992, № 46198008, складає 78 763,40 грн., який розраховується наступним чином:

№ накладноїДата приймання до перевезенняДата прибуття вагонівФактичний час доставки, дібПільги, дібНормативний час доставки, дібПрострочка, діб% штрафуПровізна плата, грн.Штраф, грн
46176988 (1 вагон за досильною накладною 46275806)21.11.201909.12.19 131330%7 2262 167,80
.11.201928.11.195 і 23:00 год122 (71 год)10%382 97838 297,80
.11.201929.11.196 і 07:00 год132 (55 год)10%108 39010 839,00
.11.201929.11.196 і 07:00132 (55 год)10%202 32820 232,80
.11.201929.11.196 і 07:00132 (55 год)10%72 2607 226,00
Всього: 78 763,40

Суд не приймає довод Позивача про застосування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за залізничними накладними № 46198016, № 46197992, № 46198008 у розмірі 30 % з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41, 116 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, залізниці зобов`язанні доставляти вантажі за призначенням у такі терміни, зокрема, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками 1 доба на кожні повні та неповні 320 км.; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах 1 доба на кожні повні та неповні 200 км.

Згідно із пунктами 2.1, 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41, 116 Статуту) затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до Додатку 3 Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, у графах 63, 64 накладної зазначається код типу маршруту, поїзда (прямий відправника, з розпиленням, ступінчатий, контейнерний поїзд тощо); номер маршруту.

Як встановлено судом, в залізничних накладних № 46198016, № 46197992, № 46198008 у графах 63, 64 відсутні відповідні відмітки. При цьому, зазначення про маршрут у графі 20 накладної, є безпідставними та не відповідає Правилам оформлення перевізних документів.

А відтак, відсутні підстави для визначення перевезення за залізничними накладними № 46198016, № 46197992, № 46198008, як маршрутних відправок.

Отже, відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41, 116 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, у даному випадку, термін доставки потрібно розраховувати, як перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах 1 доба на кожні повні та неповні 200 км.

Відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

З огляду на встановлені судом обставини, правомірним є застосування штрафу за прострочення доставки вантажу в розмірі 10 відсотків провізної плати.

Отже сума штрафу становить 78 763,40 грн. А відтак, позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 38 297,80 грн. (117 061,20 78 763,40 = 38 297,80) не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Норми Статуту залізниць України не містять заборони щодо зменшення судом розміру неустойки (штрафу), який підлягає стягненню з відправника.

Правовий аналіз зазначених норм свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

У контексті зазначеного, зменшення заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 910/143/19, від 21.10.2019 по справі № 910/1005/19.

Слід також зауважити, що в постанові від 18.10.2019 по справі № 910/1526/19, Верховний Суд погодився із зменшенням на підставі ст. 233 Господарського кодексу України штрафу, нарахованого відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України.

Крім того, слід зазначити, що правова позиція щодо можливості зменшення штрафу викладена в постановах Верховного Суду у справах, зокрема: № 905/725/17, № 905/1180/17, № 905/1243/17, № 905/64/18, № 910/16925/18, № 905/1742/18.

Суд також враховує правову позицію викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, згідно із якою, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати на нього непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Враховуючи інтереси сторін, незначність прострочення виконання Відповідачем доставки вантажу, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків Позивачу, суд вважає за можливе зменшити суму штрафу до 59 072,55 грн.

На підставі викладеного суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 59 072,55 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем при поданні позовної заяви, також подано попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат які Позивач очікує понести. Вказаний попередній (орієнтований) розрахунок складається з судового збору в розмірі 2 330,39 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 128,59 грн.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання.

Представником Позивача у судовому засіданні зроблено усну заяву про неможливість подати докази, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат на правову допомогу та вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на Відповідача без врахування зменшення такого розміру.

Керуючись частиною другою статті 908, частинами першою, третьою статті 909 Цивільного кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України, статті 6, 41, 116 Статуту залізниць України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат від 09.06.2020 (вх. № 18248/20 від 13.07.2020) задовольнити, прийняти відмову від позову в частині стягнення суми штрафу в розмірі 38 297,80 грн., що був нарахований за залізничною накладною № 46199311.

2. Закрити провадження у справі № 916/929/20 за позовом Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця в частині стягнення суми штрафу у розмірі 38 297,80 грн., що був нарахований за залізничною накладною № 46199311.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (50102, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ) 59 072,55 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімдесят дві гривні 55 коп.) штрафу та витрати на сплату судового збору в розмірі 1 414,44 грн. (одна тисяча чотириста чотирнадцять гривень 44 коп.).

5. Відмовити в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця в частині стягнення штрафу в розмірі 57 988,65 грн.

6. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати (понесені у справі судові витрати) на 06.10.2020 о 14 год. 30 хв. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 530 (5 поверх), тел.0(482)307-986, явка учасників процесу не обов`язкова.

7. Позивачу протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі надати докази понесення у справі судових витрат.

8. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 28 вересня 2020 р.

Суддя Ю.А. Шаратов