УХВАЛА

05 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/3043/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В.- головуючий, Мачульський Г. М., Могил С. К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2020 і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за виконані роботи по договорам підряду в розмірі 10 573 436, 91 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" звернулося 09.09.2020 до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2020 (колегія суддів: Подобєд І. М., Антонік С. Г., Іванов О. Г.) і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 (суддя Ліпинський О. В.)

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2020 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Кушнір І. В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 16.09.2020 у зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 15.09.2020 про відставку судді Кушніра І. В. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/3043/20, за результатами якого вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Краснов Є. В.-головуючий (доповідач), Мачульський Г. М., Могил С. К.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" мотивована тим, що оскаржувана ухвала про повернення апеляційної скарги прийнята з порушенням статті 129 Конституції України та норм процесуального права частин 2, 3 статті 174 ГПК України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Відповідно до частини 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині 2 статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Як вбачається із змісту ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 у справі №904/3043/20 повернуто, оскільки ТОВ "Промислові ремонти" не усунуло недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2020.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до винесення судового рішення у справі; апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано строк - 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання доказів сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі. Копія означеної ухвали отримана скаржником, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 958.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що з урахуванням приписів статті 116 ГПК України, статей 253, 254 Цивільного кодексу України, ТОВ "Промислові ремонти" необхідно було усунути недоліки апеляційної скарги у строк до 03.08.2020 включно, проте доказів усунення недоліків апеляційної скарги скаржник не надав і станом на день постановлення цієї ухвали.

Відхиляючи доводи касаційної скарги, Суд враховує те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Alimentaria Sanders S.A. v. Spain зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 3 статті 125 Конституції України Верховний Суд є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Згідно частини 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 ГПК України).

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України (PelevinvUkraine)", № 24402/02, § 27), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства", (Ashingdane v. The United Kingdom), § 57, Series A № 93).

Доводи, які викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норми процесуального права, а саме статті 174 ГПК України.

Отже, правильне застосування судом апеляційної інстанції зазначеної норми процесуального права є очевидним та не викликає розумних сумнівів.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2020 і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020.

Керуючись статтями 234, 235, 287 - 292, 293 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/3043/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислові ремонти" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2020 і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020.

2. Копію цієї ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя С. Могил