РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.10.2020Справа № 910/5670/20
За позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до Фізичної особи-підприємця Ярошовця Данила Миколайовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна аудиторська служба України

про визнання укладеною додаткової угоди до Договору

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники учасників сторін:

від позивача Ковтунець Ю.С.

від відповідача Яковенко А.О.

від третьої особи Ходос Л.С., Волик А.В.

В судовому засіданні 01.10.2020 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Ярошовця Данила Миколайовича про визнання укладеною додаткової угоди до договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12/75 від 08.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю укладення додаткової угоди до договору, з метою усунення недоліків, виявлених за наслідками ревізії, проведеної Державною аудиторською службою України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.06.2020 та залучено до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державну аудиторську службу України.

25.05.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення з додатками, в яких вона підтримує позовні вимоги та просить позов задовольнити у повному обсязі.

25.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому відповідач проти позову заперечує, посилаючись на його необгрунтованість, в зв`язку з відсутністю 4 обов`язкових елементів для застосування норми статті 652 ЦК України.

25.06.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.07.2020.

15.07.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками, в якій він підтримує позовні вимоги.

23.07.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.08.2020.

27.08.2020 в підготовчому засіданні представник відповідача повідомив, що заперечення на відповідь на відзив подавати не будуть.

Ухвалою суду від 27.08.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 01.10.2020.

В судовому засіданні 01.10.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в заявах по суті спору.

Представник відповідача підтримав заперечення проти позову з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Представники третьої особи підтримали позовні вимоги.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача просив у позові відмовити.

Представники третьої особи просили позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" (Сторона-1) та Фізичною особою-підприємцем Ярошовцем Данилом Миколайовичем (Сторона-2) укладено Договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП-2017-12/75, за яким Сторона-1 надає за плату Стороні-2 право на організацію та експлуатацію 57 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: Подільський район, вулиця Набережно-Хрещатицька (навпроти будинків № 31-29 (причал № 1)) в межах ІІ територіальної зони паркування м. Києва (далі - фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього транспорту. Фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію сорони-2 з моменту набрання чинності договором (пункт 1.1, 1.2 Договору).

Згідно пункту 3.1 - 3.3 Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 28.12.2018 плата Сторони-2 Стороні-1 згідно умов даного Договору становить 7,50 грн за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу, в тому числі: вартість експлуатації місця для паркування без ПДВ та збору за місця для паркування транспортних засобів - 4,825 грн; ПДВ - 0,965 грн; збір за місця для паркування транспортних засобів - 1,710 грн. Ціна договору складається з загальної суми оплати за провадження діяльності за весь період договору. Плата за провадження діяльності на майданчику для паркування здійснюється в розмірі 100% місячної вартості не пізніше 20 числа місяця щодо якого проводиться оплата.

Плата Сторони-2 Стороні-1, визначена у пункті 3.1 Договору, може бути змінена у випадках зміни розміру податків та зборів, з яких формується плата за майданчик для паркування; в цьому випадку сторони зобов`язуються внести зміни в Договір, виходячи із змінених розмірів податків. Новий розмір плати встановлюється з дати набрання чинності нормативним актом, на підставі якого змінено розмір плати, а раніше проведені Стороною-2 розрахунки підлягають коригуванню (пункт 3.6 Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 28.12.2018).

Згідно пункту 6.1 Договору цей договір вступає в силу з 01.01.2018 і діє до 31.12.2020. Період оплати за даним договором починається з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі паркувального майданчика.

29.12.2018 позивачем видано наказ №172 "Про введення в дію розрахунку структури тарифів на послуги з паркування транспортних засобів", яким затверджено та введено в дію з 01.01.2019 розрахунки, зокрема, вартості надання права на експлуатацію фіксованих місць для паркування (ніч) у ІІ зоні, а саме: 6,25 грн - вартість без ПДВ та паркувального збору; 1,25 грн - ПДВ; 7,50 грн - вартість з ПДВ та паркувальним збором.

Вартість надання права на експлуатацію фіксованих місць для денного паркування з 01.01.2019 у ІІ зоні становить: 400,00 грн - вартість без ПДВ та паркувального збору; 80,00 грн - ПДВ; 480,00 - вартість з ПДВ та паркувальним збором.

Актом Державної аудиторської служби України № 06-21/64 від 28.12.2019 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 встановлено, що розмір втрат доходу при укладенні договорів про надання права на експлуатацію фіксованих місць на відведених майданчиках для паркування становить за укладеним із відповідачем Договором за період 2017-2019 роки 71773,83 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач листом від 24.01.2020 №053/05-272 звернувся до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору, якою внести до нього зміни в частині розміру плати за одне місце для платного паркування транспортних засобів за добу у сумі 15,74 грн, у тому числі ПДВ. Відправлення листа із проектом додаткової угоди підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 24.01.2020. За твердженням позивача, яке не спростовано відповідачем, станом на момент звернення до суду відповідач відповіді не надав, додаткову угоду до Договору не підписав.

З огляду на наведене позивач звернувся до суду з вимогою визнати укладеною додаткову угоду до Договору в наведеній позивачем редакції.

Підставою для укладення додаткової угоди до Договору є акт планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Підприємства за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 від 28.12.2019 №06-21/64, складений Службою.

Позивачем долучено до позовної заяви копії сторінок 1, 22-26, 87 зазначеного акта.

Наведені сторінки не мають жодної інформації стосовно відповідача.

Разом з тим, згідно з пунктом 3 додатка №16 до акта Ревізії тариф для денного паркування становить 15,73 грн., у зв`язку з чим відповідачем не сплачено 71773,83 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що визначена в Договорі плата за експлуатацію фіксованих місць для паркування визначена на підставі рішення Київської міської ради № 242/5629 від 23.06.2011 та відповідачем дана плата вносилася належним чином. Також відповідач вбачає відсутність підстав для внесення змін в укладений сторонами договір на підставі ст. 651, 652 ЦК України.

Державна аудиторська служба України в письмових поясненнях зауважила, що внаслідок укладення між сторонами спору Договору із порушенням встановленого в рішенні Київської міської ради № 242/5629 від 23.06.2011 розміру плати в залежності від типу майданчика для паркування, розмір втрат доходу становив 71773,83 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Пунктом 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342, передбачено, що відведені майданчики для паркування - це майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852).

Згідно з пунктом 17.2 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням II сесії VI скликання КМР від 25.12.2008 №1051/1051 (далі - Правила), паркування транспортних засобів - це тимчасова стоянка транспортних засобів у відведених або спеціально обладнаних місцях для паркування автотранспорту без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місць для паркування необхідним обладнанням.

Збір за паркування транспортних засобів - це місцевий податок, який згідно із законом запроваджується і зупиняється Київською міською радою на території міста Києва та зараховується до бюджету м. Києва.

Плата за послуги паркування включає в себе ставку збору за паркування, відшкодування витрат на утримання та обслуговування місць для платного паркування, забезпечення планового прибутку уповноваженої особи (оператора) та може включати інвестиційну складову у разі затвердження Київською міською радою інвестиційної програми, якою передбачена зазначена складова.

Відповідно до підпункту 17.3.1 пункту 17.3 Правил платні місця для паркування транспортних засобів (майданчики для платного паркування) призначені для тимчасової стоянки транспортного засобу зі стягненням плати за паркування у відведених або спеціально обладнаних місцях без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місця для паркування транспортних засобів необхідним обладнанням. Організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з частинами першою і другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частинами першою, другою та четвертою статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Водночас, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами, та належне виконання яких не заперечується сторонами (в обсягах згідно чинного договору). Даний акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №9171064/17, від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17, від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17 та від 13.02.2018 у справі №910/12793/17, від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16.

Крім того, на момент укладення додаткової угоди №1 від 28.12.2018 до Договору позивач не міг не бути обізним про намір прийняття ним же наказу від 29.12.2018 №172.

Слід також зазначити, що фактично наведеним наказом Підприємства не було встановлено інших розмірів структури вартості надання права на експлуатацію фіксованих місць для паркування (ніч) і денного паркування для ІІ зони, аніж були визначені наказом Підприємства від 21.02.2018 №29, а змінено лише розмір паркувального збору.

Таким чином, позивачем не доведено наявності усіх умов, передбачених частиною другою статті 652 ЦК України, які є підставою для укладення додаткової угоди в судовому порядку.

За наведених у сукупності обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати з урахуванням положень статті 129 ГПК України покладаються судом на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6; ідентифікаційний код 35210739) до Фізичної особи-підприємця Ярошовця Данила Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про визнання укладеною додаткової угоди до договору від 08.12.2017 №ДНП-2017-12/75.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 06.10.2020

Суддя І.В.Усатенко