ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020м. ДніпроСправа № 904/5292/19 (904/4569/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Камші Н.М., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради,

м. Дніпро

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м.Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, )

про стягнення заборгованості у розмірі 39 860,68 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 060398 від 01.01.2010 про постачання теплової енергії в загальній сумі 39 860,68 грн., з яких: 35 751,30 грн. - основної заборгованості, 557,30 грн. - 3% річних, 406,66 грн. - інфляційних втрат, пені - 3 145,42 грн. та 2 102,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах документами.

17.09.2020 до господарського суду Дніпропетровської області відповідачем подано відзив на заяву про грошові вимоги №01-14/315 від 15.09.2020, в якому представник Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" з позовними вимогами позивача щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 35 751,30 грн. погоджується, а в частині стягнення 3% річних у розмірі 557,30 грн., інфляційних збитків - 406,66 грн. та пені - 3 145,42 грн. просить відмовити на підставі ст.ст. 59, 120 Кодексу України з процедур банкрутства.

24.09.2020 до господарського суду Дніпропетровської області від Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради надійшла відповідь на відзив на заяву про грошові вимоги №б/н від 23.09.20, в якій представник позивача зазначив, що заявлені вимоги є поточними, на них нараховуються штрафні санкції відповідно до норм діючого законодавства та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 02.12.2019 відкрито провадження у справі № 904/5292/19 про банкрутство, 05.10.2020 закрито провадження у зазначеній справі.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт поставки теплової енергії, її оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2010 між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (далі - енергопостачальна організація) та Дочірнім підприємством "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - споживач) укладено договір про постачання теплової енергії №060398 (надалі договір).

З положень договору вбачається, що послуги з постачання теплової енергії надавало Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі".

Однак, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання", рішення Дніпропетровської міської ради № 24/23 від 19.07.2017 "Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "ТЕПЛОЕНЕРГО", Акту приймання - передачі об`єктів і мереж теплопостачання, КП "Теплоенерго" отримало від КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" засоби для теплопостачання приміщень відповідача та право вимоги за заборгованістю, яка виникла перед КП "Дніпровські міські теплові мережі".

На підставі вищезазначеного, з відповідачем укладено Додаткову угоду від 15.10.2016 до договору, предметом якої є зміна енергопостачальної організації та внесення відповідних змін до основного договору в частині його сторін та їх реквізитів (а.с. - 19).

Так відповідно до положень Додаткової угоди, Комунальне підприємство "Теплоенерго" є новою енергопостачальною організацією та набуває прав і обов`язків, належних енергопостачальній організації за основним договором, укладеним зі споживачем і стає стороною за основним договором.

Права, зобов`язання та відповідальність за основним договором переходять до нової енергопостачальної організації в тому обсязі, в якому вони належали енергопостачальній організації (п. 1.1.4. Додаткової угоди). А згідно з п. 1.1.6. Додаткової угоди при наявності дебіторської заборгованості, енергопостачальна організація має право користуватися правами за основним договором.

З урахуванням вищевикладеного, Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради набуло усіх прав та обов`язків сторони-виконавця за основним договором.

На виконання умов договору, теплопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб); гаряче водопостачання - протягом 350 діб; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Споживач теплової енергії зобов`язується: додержуватися кількості споживання-теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення. Виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості на початок опалювального сезону споживач до мереж теплопостачання підключений не буде. (п. 3.2.1-3.2.2 договору).

Згідно п. 4.2.1 договору обов`язки теплопостачальної організації: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором.

Згідно правил користування тепловою енергією, споживач зобов`язується встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1 договору).

Відповідно до п.5.2. Договору облік споживання теплової енергії здійснюється за адресою вул. Паторжинського, 17-а за показниками приладів обліку.

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 5.4 договору).

Відповідно до п.5.5 договору споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно подає постачальнику у письмовій формі звіт про фактичне споживання теплової енергії. Фактичне споживання теплової енергії, позивачем фіксувались в Актах прийому-передачі теплової енергії.

Згідно з п. 7.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, або, за згодою сторін будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України.

Тарифи згідно яких формувались позивачем рахунки відповідачу впродовж розрахункових періодів з листопада 2019 року по лютий 2020 року, затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1733 від 10.12.2018 та № 90 від 14.01.2020.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4. (п. 7.2. договору).

Згідно п. 7.3. договору споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду за який він сплачує.

Відповідно до п. 7.4 договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Згідно п. 11.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01 січня 2013 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.4 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з листопада 2019 по лютий 2020 позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 35 751,30 грн., що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії (а.с. 30-34).

Отримання рахунків та актів виконаних робіт відповідачем, підтверджується реєстрами № 338, № 357, №376, № 395 та №111, які містять підпис працівника відповідача (а.с. 25-29).

Господарський суд зазначає, що вказані акти про постачання теплової енергії підписані лише зі сторони постачальника, відповідачем не підписані, однак, враховуючи положення пункту 7.2 договору, акти визнано прийнятими до сплати.

Акт надання послуг є первинним документом бухгалтерської звітності, що фіксує господарську операцію, яка відбулась між сторонами, а тому може підтверджувати факт надання позивачем та отримання відповідачем обумовлених договором послуг на платній основі.

Зобов`язання відповідача щодо оплати отриманих послуг передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, не здійснив оплату за поставлену теплову енергію з листопада 2019 року по лютий 2020 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на час звернення до суду у розмірі 35 751,30 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується належне виконання своїх зобов`язань за спірним договором позивачем, в свою чергу відповідачем вони були порушені, оскільки спожита з листопада 2019 року по лютий 2020 року теплова енергія не була оплачена відповідачем.

Відповідно до умов договору, строк оплати теплової енергії є таким, що настав.

Доказів оплати теплової енергії в сумі 35 751,30 грн. станом на 07.10.2020 відповідач не надав, у відзиві на позов заборгованість визнав.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у сумі 35 751,30 грн. є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 8.2.3. договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Позивачем здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення (по кожному місяцю споживання окремо), за період з 12.12.2019 по 17.08.2020 загальний розмір якої склав 3 145,42 грн.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним. Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 3 145,42 грн. підлягає задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 557,30 грн. та інфляційних втрат у сумі 406,66 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних за загальний період з 12.12.2019 по 17.08.2020 на загальну суму 557,30грн., що розраховані позивачем за кожним актом окремо, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Загальна сума інфляційних втрат, що підлягає до стягнення за вищезазначені періоди становить 406,66 грн.

Господарський суд вважає за необхідне відхилити заперечення відповідача в частині відмови у стягненні 3% річних у розмірі 557,30 грн., інфляційних втрат - 406,66 грн. та пені - 3 145,42 грн. Адже, відповідно до ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, тому на ці вимоги може нараховуватись пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 129, 232, 233, 236-241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 29, оф. 504, ) 35 751,30 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят одну грн. 30 коп.) - основного боргу, 557,30 грн. (п`ятсот п`ятдесят сім грн. 30 коп.) - 3% річних, 406,66 грн. (чотириста шість грн. 66 коп.) - інфляційних втрат, 3 145,42 грн. (три тисячі сто сорок п`ять грн. 42 коп.) - пені та 2 102,00грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 07.10.2020.

Суддя Н.М. Камша