РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 м. КиївСправа № 910/7961/20

За позовом: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДІНГ ЕНД ДЕЛІВЕРІ";

про: стягнення 69.375,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до господарського суду в особі регіональної філії "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач) акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДІНГ ЕНД ДЕЛІВЕРІ" (далі - відповідач) про стягнення 69.375,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснено порушення Статуту залізниць України у вигляді невірного зазначення маси вантажу, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу в сумі 69.375,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7961/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідачем зі станції "Коростень" Південно-західної залізниці за накладною від 07.12.2019 № 33061524 було відправлено вагон № 61815577 з вантажем на станцію призначення - "Маріуполь-Порт" Донецької залізниці.

При прибутті вагону № 61815577 на станцію призначення було здійснено перевірку відомостей, вказаних відповідачем у накладній від 07.12.2019 № 33061524.

В результаті проведеної перевірки залізницею було встановлено, що за накладною від 07.12.2019 № 33061524 у вагоні № 61815577 зазначено масу вантажу 58000 кг., в свою чергу, насправді виявилося, що у вказаному вагоні маса вантажу становить 62500 кг., тобто більше маси вказаної в накладній на 4500 кг., про що складено комерційний акт від 26.12.2019 № 484601/3.

Таким чином, внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажів, зафіксованих в комерційному акті від 26.12.2019 № 484601/3 позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу в порядку, передбаченому ст. 118 Статуту залізниць України в сумі 69.375,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до пп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 24 додатку 3, до цих Правил, графа "Маса вантажу, визначена відправником" заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.

У відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138) визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата по накладній від 07.12.2019 № 33061524 становить 13.875,00 грн.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, у зв`язку із порушенням відповідачем Статуту залізниць України та Правил оформлення перевізних документів у вигляді невірно зазначеної маси вантажу у накладній від 07.12.2019 № 33061524, а сума штрафу в розмірі 69.375,00 грн. підлягає стягненню з відповідача, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДІНГ ЕНД ДЕЛІВЕРІ" (04053, м.Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ ВОЗНЕСЕНСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 23А, офіс 20, ідентифікаційний код: 42940293) на користь акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, м.Київ, Печерський район ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ буд. 5, ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "ДОНЕЦЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) штраф в сумі 69.375 (шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.102 (дві тисячі сто дві) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац