ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020м. ДніпроСправа № 904/4024/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідаьністю «Сумська паляниця», м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграріан Фуд Технолоджис Трейд", м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 17316, 80 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумська паляниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграріан Фуд Технолоджиз Трейд" про стягнення збитків у розмірі 17 316, 80 грн.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування до податкових накладних № 4 від 03.06.2019 та № 32 від 31.05.2019 за операціями з поставки товару покупцю (позивачу) в Єдиному реєстрі податкових накладних у термін 365 днів з моменту їх складання, відповідач повинен сплатити позивачу збиткі у сумі податку на додану вартість в розмірі 17 316, 80 грн, на підставі пункту 5.5 договору поставки № 001/06 від 01.06.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) ухвали про відкриття провадження у справі для подання для відзиву.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального суду України, передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для врученнясудових рішень.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійсненняуправління і обліку.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадськихформувань", місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадськихформувань (далі - ЄДР).

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального суду України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщоця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03.08.2020 була надіслана відповідачу на його юридичну адресу вказану в ЄДР, а саме: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 60, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 03.08.2020 повернувся з поштовою відміткою «за закінченням строку зберігання» 14.09.2020 (арк. с. 48-49).

За таких обставин суд має достатньо підстав вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні та на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарськогопроцесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов поставки № 001/06 від 01.06.2017 в частині реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування до податкових накладних № 4 від 03.06.2019 та № 32 від 31.05.2019 за операціями поставки товару покупцю (позивачу) в Єдиному реєстрі податкових накладних у термін 365 днів з моменту їх складання.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.06.2017 між Товариства з обмеженою відповідаьністю «Сумська паляниця» (далі - позивач, покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграріан Фуд Технолоджиз Трейд" (далі - відповідач, покупець) було укладено поставки № 001/06 (далі - договір).

За умовами пункту 1.1 даного договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця сировину для пекарного та кондитерського виробництва, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до пункту 2.5 договору разом з товаром постачальник повинен надати покупцю оформлені згідно вимог чинного законодавства, зокрема, податкові накладні, оформлені в електроному вигляді та направлені на електрону адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до пункту 4.2 договору покупець здійснює оплату за товар в безготівковому порядку згідно з рахунком - фактурою, що надається постачальником, на умовах відстрочки на сім календарних днів від дати фактичної поставки товару на склад покупця.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 5.5 договору к випадку, якщо податкова накладна/розрахунок коригування до податкової накладної за операціями поставки товару (послуг) покупцю не буду зареєстрована в ЄРПН у термін не пізніше 365 днів з моменту складання, постачальник відшкодовує покупцю збитки у сумі податку на додану вартість такої податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019. У тому випадку, якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору сторони письмово не висловили бажання припинити дію цього договору, він вважається пролонгованим на тих же умовах ще на 1 рік по 31.12.2020.

Доказів письмової відмови від договору матеріали справи не містять, а тому договір діє до 31.12.2020.

Відповідно до видаткової накладної від 11.05.2019 № 433 відповідач поставив, а позивач отримав товар на загальну суму 47020, 80 грн, в тому числі ПДВ 7836, 80 грн.

Платіжним дорученням від 16.05.2019 № 9068 позивач сплатив відповідачеві 47020, 80 грн.

За даною операцією 11.05.2019 відповідачем було складено податкову накладну № 32, яку було подано 31.05.2019 на реєстрацію до ДФС України. Однак, реєстрація даної податкової накладної органами ДФС зупинено (арк.с. 36).

Відповідно до видаткової накладної від 03.06.2019 № 509 відповідач поставив, а позивач отримав товар на загальну суму 56880 грн, в тому числі ПДВ 9480 грн.

Платіжним дорученням від 06.06.2019 № 921 позивач сплатив відповідачеві 56880 грн.

За даною операцією 06.03.2019 відповідачем було складено податкову накладну № 4, яку було подано 26.06.2019 на реєстрацію до ДФС України. Однак, реєстрація даної податкової накладної органами ДФС зупинено (арк.с. 34).

15.06.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити заходи щодо реєстрації та/або розблокування вищезазначених податкових накладних.

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Наведені вище обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення збитків суми податку на додану вартість у розмірі 17316 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог ст.198.6 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Відповідно, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту.

Оскільки органами ДФС реєстрацію поданих відповідачем податкових накладних № 32 від 11.05.2019 та № 4 від 03.06.2019 зупинено. Жодних дій щодо їх належної реєстрації відповідачем не вчинено, матеріали справи таких доказів не містять. Позивача було позбавлено свого права на віднесення суми ПДВ 17316, 80 грн до податкового кредиту.

У відповідності до ч. 3 ст. 216 Господарського кодексу України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Абзацом 17 ст. 201.10 Податкового кодексу України передбачено, що у разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Таким чином, вказаною нормою не встановлено процедури відновлення порушених прав покупця товару у випадку відмови у наданні податкової накладної постачальником.

Наслідком подання заяви є лише перевірка постачальника.

Абзацом 15 ст. 201.10 Податкового кодексу України визначено, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Положення п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, визначають, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3 ст. 200 ПК України).

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 6.2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379, податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Пункт 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, встановлює, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна вимога міститься у п. 6.1 Порядку заповнення податкової накладної, який визначає, що оригінал податкової накладної надається покупцю (отримувачу) товарів/послуг на його вимогу. Податкова накладна, підлягає реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, надається покупцю тільки після реєстрації, що здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Тобто, сума податку на додану вартість, що не включена до податкового кредиту позивача з внаслідок невиконання своїх обов`язків зі своєчасної реєстрації податкової декларації є його збитками.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно з ч. 4 ст. 47 Господарського кодексу України збитки, завдані підприємцю внаслідок порушення громадянами чи юридичними особами, органами державної влади чи органами місцевого самоврядування його майнових прав, відшкодовуються підприємцю відповідно до цього Кодексу та інших законів.

За змістом ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати рядок у сфері господарювання.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, в силу вимог ст. 218 ГК України, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Стаття 623 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. До складу витрат, що підлягають стягненню з боржника, який припустився порушення зобов`язання, входять витрати зі сплати фінансових санкцій і пені з вини боржника.

Як вже було встановлено судом вище, відповідно до абзацу четвертого пункту 5.5 договору к випадку, якщо податкова накладна/розрахунок коригування до податкової накладної за операціями поставки товару (послуг) покупцю не буду зареєстрована в ЄРПН у термін не пізніше 365 днів з моменту складання, постачальник відшкодовує покупцю збитки у сумі податку на додану вартість такої податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги про стягнення збитків з відповідача у розмірі 17316, 80 грн підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграріан Фуд Технолоджис Трейд" (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 60; ідентифікаційний код 40949048) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська паляниця" (49600, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 2А, кім. 37; ідентифікаційний код 36572867) збитки у розмірі 17316, 80 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко