ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 р. Справа № 914/512/19

За позовом: Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1, м. Львів, в інтересах держави в особі

позивача: Виконавчого комітету Винниківської міської ради, м. Львів, м. Винники

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп, м. Львів

про: стягнення 4 175 231 грн. 29 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

за участю секретаря Андріюк В.М.

Представники:

від прокуратури: Панькевич Р.В. - прокурор відділу Львівської обласної прокуратури

від позивача: Фречка А.Я. - головний спеціаліст - юрисконсульт

від відповідача: Билень Т.Я. - адвокат

Історія розгляду справи.

Позов заявлено Заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп про стягнення заборгованості за договором про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №142 від 28.03.2018 р. при будівництві багатоповерхових житлових будинків (секція А-1, А-2, А-3) на земельній ділянці по вул. Кільцева у м. Винники Львівської області в розмірі 4 175 231 грн. 29 коп., з яких 3 303 284 грн. 91 коп. - основного боргу, 687 044 грн. 68 коп. - пені та 184 901 грн. 70 коп. - інфляційних втрат.

Господарським судом Львівської області у складі судді Козак І.Б. винесено ухвалу від 11.04.2019 р. (після залишення позовної заяви без руху згідно з ухвалою суду від 25.03.2019 р.), якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2019 р.

Ухвалою суду від 14.05.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи відкладено на 16.07.2019 р. Ухвалою суду від 16.07.2019 р. судове засідання відкладено на 23.07.2019 р.

Ухвалою суду від 23.07.2019 р. заяву сторін про врегулювання спору за участю судді у справі №914/512/19 за позовом Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп про стягнення 4 175 231,29 грн. - задоволено. Зупинено провадження у справі № 914/512/19. Викликано Сторін для проведення врегулювання спору за участю судді-доповідача на спільну нараду на 13.08.2019 р.

Ухвалою суду від 13.08.2019 р. провадження у справі №914/512/19 поновлено. Припинено проведення процедури врегулювання спору за участю судді у справі №914/512/19. Передано справу №914/512/19 на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Львівської області №365 від 14.08.2019 р. проведено повторний автоматизований розподіл справи №914/512/19. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, з метою недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, справу №914/512/19 розподілено судді Морозюку А.Я.

Ухвалою суду від 19.08.2019 р. прийнято справу до розгляду, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.09.2019 р., встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Ухвалою суду від 17.09.2019 р. підготовче засідання відкладено на 15.10.2019 р. Ухвалою суду від 15.10.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 12.11.2019 р.

Ухвалою суду від 12.11.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 26.11.2019 р.

22.11.2019 р. позивач подав на адресу суду клопотання, яким просив долучити до матеріалів справи оригінал довідки про заборгованість ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп по договору про пайову участь №142 від 28.03.2018 р. станом на 01.11.2019 р., згідно якої заборгованість товариства становить 3 503 284,91 грн.

В судовому засіданні 26.11.2019 р. оголошено перерву до 10.12.2019 р., з метою з`ясування позивачем питання зарахування сплачених частково відповідачем сум.

Ухвалою суду від 10.12.2019 р. зупинено провадження у справі №914/512/19 за позовом Заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Винниківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп про стягнення 4 175 231 грн. 29 коп. заборгованості за договором про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №142 від 28.03.2018 р. до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18. Зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у даній справі.

На адресу суду від заступника прокурора Львівської області надійшло клопотання від 28.07.2020 р. №05/2-654вих-20 про поновлення провадження у справі (в порядку ст. 230 ГПК України).

Ухвалою суду від 18.08.2020 р. провадження у справі №914/512/19 поновлено. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 08.09.2020 р.

В судовому засіданні 08.09.2020 р. представник відповідача представив суду копії платіжних доручень за період з 21.02.2020 р. по 10.08.2020 р. про сплату пайових внесків за договором №142 від 28.03.2018 р. на загальну суму 1 150 000,00 грн., які просить долучити до матеріалів справи та врахувати при винесенні рішення (після судового засідання заяву від 08.09.2020 р. про долучення до матеріалів справи платіжних доручень зареєстровано канцелярією суду в діловодстві документообігу за вхідним №26134/20 від 08.09.2020 р. (копії платіжних доручень додано).

Ухвалою суду від 08.09.2020 р., за клопотанням прокурора, та враховуючи що представником відповідача повідомлено про часткову оплату пайових внесків та представлено докази (копії платіжних доручень) безпосередньо в судовому засіданні, а докази їх надіслання прокуратурі та позивачу в матеріалах справи відсутні, з метою повного з`ясування обставин справи щодо суми заборгованості за договором на даний час, надання можливості прокурору та позивачу з`ясувати та повідомити суду цю суму, розгляд справи відкладено на 21.09.2020 р.

16.09.2020 р. від позивача на адресу суду надійшла довідка про заборгованість ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп по договору про пайову участь №142 від 28.03.2018 р. станом на 10 вересня 2020 р., в якій зазначено про те, що в період з березня 2018 р. по вересень 2020 р. сплачено 1 450 000,00 грн. Останній платіж в сумі 100 000,00 грн. надійшов 10.08.2020 р. Станом на 10.09.2020 р. заборгованість ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп за договором про пайову участь №142 від 28.03.2018 р. становить 2 353 284,91 грн.

В судовому засіданні 21.09.2020 р. представник відповідача надав для долучення до матеріалів справи докази надіслання позивачу та прокурору поданих із заявою від 08.09.2020 р. платіжних доручень.

В судовому засіданні 21.09.2020 р. представник позивача позовні вимоги підтримав відповідно до позовної заяви.

В судовому засіданні 21.09.2020 р. прокурор позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Разом з тим зазначив, що відповідачем частково сплачено основний борг. Просить задоволити вимоги з врахуванням тих оплат, які здійснив відповідач.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.09.2020 р. надав пояснення по справі, зазначив що відповідачем частково погашено борг за договором відповідно до наданих платіжних доручень. Вважає що відповідно до п. 2.3 договору позовні вимоги є передчасними. Просить відмовити в задоволенні позову за передчасністю звернення та недоведеністю розрахунку штрафних санкцій.

Суд заслухавши думку присутніх в судовому засіданні прокурора та представників позивача і відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що учасникам справи були створені всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Підстави звернення прокурора до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як вбачається із змісту позовної заяви, пояснень, викладених у листі Львівської місцевої прокуратури №1, та доданих матеріалів , підставою для звернення прокуратури з позовом до суду являється порушення економічних інтересів держави внаслідок ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді пайових внесків у розвиток інфраструктури, невжиття уповноваженим органом Винниківською міською радою заходів, спрямованих на судове врегулювання спору щодо стягнення заборгованості за договором про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Прокуратурою приєднано до матеріалів справи лист Виконавчого комітету Винниківської міської ради №09/04-23/128 від 04.03.2019 р., яким у відповідь на лист Львівської місцевої прокуратури №1 №128/04-23/09 від 23.01.2019 р., повідомлено що з метою виконання владних повноважень від імені виконкому були направлені листи боржникам з проханням погасити заборгованість зі сплати пайових внесків. Також даним листом №09/04-23/128 від 04.03.2019 р. надано прокуратурі розрахунки заборгованості по договорах про пайову участь, в тому числі по договору №142 від 28.03.2018 р. Також прокуратурою до матеріалів справи додано листи Виконавчого комітету Винниківської міської ради №09/04-23/440 від 04.03.2019 р., в якому зазначено, що на даний час, у міської ради та її виконавчого комітету відсутня можливість на представництво у судах, та №09/04-23/440 від 02.04.2019 р. з якого слідує, що причиною неподання Винниківською міською радою та її Виконавчим комітетом позовів до суду про стягнення пайових внесків, пені, інфляційних втрат та 3% річних самостійно є обмеження коштів, в тому числі щодо сплати судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду у висновках, викладених у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18 зазначила(пункти 76-81), що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З огляду на наведене, беручи до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд визнав обґрунтованими аргументи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом до суду з метою захисту інтересів держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Виконавчого комітету Винниківської міської ради.

Позиція прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на невиконання відповідачем вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та умов договору про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №142 від 28.03.2018 року, за яким відповідач зобов`язався здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Винники, шляхом сплати до бюджету міста пайового внеску у сумі 3 803 284,91 грн. окремими платежами згідно Графіку сплати пайової участі до 31.12.2018 р. Проте відповідно до розрахунку позивача, відповідачем було сплачено 300 000,00 грн. у листопаді 2018 року та 200 000,00 грн. у грудні 2018 року. Відтак на дату подання позову до суду заборгованість відповідача по пайових внесках склала 3 303 284,91 грн. Також, оскільки відповідач належним чином зобов`язань за договором не виконав, йому на підставі п. 5.1. договору нараховано пеню в сумі 687 044,68 грн., та у відповідності до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 184 901,70 грн.

Позиція позивача.

Позивач письмових пояснень стосовно позовних вимог суду не надав. Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав відповідно до позовної заяви, також позивач надав довідки про сплачені відповідачем суми за договором про пайову участь №142 від 28.03.2018 р. (наявні в матеріалах справи).

Позиція відповідача.

Відповідач заперечуючи проти позову у відзиві на позовну заяву зазначив, що обов`язок відповідача по здійсненню повної оплати за договором визначений та погоджений сторонами - до моменту введення Об`єкта будівництва в експлуатацію. Проте до позовної заяви не долучено жодного належного та допустимого доказу факту введення в експлуатацію Об`єкта будівництва. На думку відповідача, за наявності у нього заборгованості перед позивачем по договору після моменту введення Об`єкта будівництва в експлуатацію - виникає право позивача на стягнення усієї суми такої заборгованості та нарахування штрафних санкцій. Вказує на неправильне нарахування штрафних санкцій, з порушенням ч.6 ст.232 ГК України. Зазначає про відсутність підписів на розрахунках пені та інфляційних втрат.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 3 ст.179 ГК України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (яка була чинною на дату укладання договору), порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 20.09.2019 р. N 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні»(яким серед іншого виключено ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») визначено, що Договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання (закон в цій частині набрав чинності з 1 січня 2020 року).

Згідно з підпунктом 5 пункту а) ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням Винниківської міської ради м. Львова № 424 від 15.07.2016 р. затверджено Положення про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Винники, згідно додатку №1, та Типовий договір про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Винники, згідно додатку №2.

Пунктом 2 розділу І Положення визначено, що пайова участь це участь (внесок) замовника у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, що полягає у перерахуванні останнім до прийняття об`єкта будівництва (реконструкції) в експлуатацію до міського бюджету коштів без урахування ПДВ для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Згідно п. 2 розділу VII Положення, розрахунок розміру пайової участі проводиться відділом містобудування та управління ресурсами та затверджується виконавчим комітетом Винниківської міської ради.

Згідно з п. 1 розділу VIII Положення, пайовий внесок сплачується на підставі договору між Виконавчим комітетом Винниківської міської ради та забудовником (інвестором).

Рішенням Виконавчого комітету Винниківської міської ради м. Львова № 49 від 16.03.2018 р. вирішено: затвердити розрахунок розміру пайової участі при здійсненні будівництва багатоповерхових житлових будинків (секція А-1, А-2, А-3) на земельній ділянці по вул. Кільцева у м. Винники Львівської області, в розмірі 3 803 284 грн. 91 коп. (додаток №1); затвердити графік сплати пайового внеску (додаток №2); директору ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп (сторона-2) заключити договір про пайову участь на протязі 15-ти робочих днів з часу прийняття даного рішення; пайовий внесок сплатити згідно умов договору та затвердженого графіку.

В матеріалах справи наявні підписані та скріплені печатками сторін Додаток 1 та Додаток 2 до рішення Виконавчого комітету Винниківської міської ради м. Львова № 49 від 16.03.2018 р.

Так, Додатком 1 «Розрахунок розміру пайової участі Сторони-2: ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп у розвитку інженерної інфраструктури при здійсненні будівництва багатоповерхових житлових будинків (секція А-1, А-2, А-3) на земельній ділянці по вул. Кільцева у м. Винники Львівської області» визначено, що пайова участь становить 3 803 284,91 грн.; Додатком 2 «Графік сплати пайової участі у розвитку інженерної інфраструктури при здійсненні будівництва багатоповерхових житлових будинків (секція А-1, А-2, А-3) на земельній ділянці по вул. Кільцева у м. Винники Львівської області» визначено, що пайова участь в розмірі 3 803 284,91 грн. сплачується рівними частинами кожного місяця з березня по грудень 2018 року, а саме: в березні 380 300,00 грн., в квітні 380 300,00 грн., в травні 380 300,00 грн., в червні 380 300,00 грн., в липні 380 300,00 грн., в серпні 380 300,00 грн., в вересні 380 300,00 грн., в жовтні 380 300,00 грн., в листопаді 380 300,00 грн., в грудні 380 584,91 грн.

Також в матеріалах справи наявний Договір про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №142, укладений 28.03.2018 р. між Виконавчим комітетом Винниківської міської ради (стороною-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп(стороною-2).

Згідно з п. 1.1 договору предметом цього договору є зобов`язання відповідача прийняти участь у розвитку інфраструктури міста Винники шляхом сплати до бюджету міста коштів: будівництво багатоповерхових житлових будинків (секція А-1, А-2, А-3) на земельній ділянці по вул. Кільцева у м. Винники Львівської області.

Згідно з п. 2.1 договору розмір та порядок сплати пайової участі визначається стороною-1 і міститься в розрахунку, який є додатком до цього договору і невід`ємною його частиною. Згідно з п. 2.2 договору сторона-2 зобов`язується сплатити пайову участь в розмірі 3 803 284 грн. 91 коп. відповідно до п. 2.1 до 31.12.2018 року.

Пунктом 7.6 визначено термін дії договору до 31 грудня 2018 р. (згідно рішення Виконавчого комітету Винниківської міської ради №49 від 16 березня 2018 р.).

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений 28.03.2018 р. між позивачем та відповідачем договір про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №142 є підставою для виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати пайової участі (внесків) у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Винники, шляхом сплати до бюджету міста пайового внеску у сумі 3 803 284,91 грн.

Проте, як зазначено у позовній заяві відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № 142 від 28.03.2018 р. по сплаті пайових внесків виконав частково, оплативши у листопаді 2018 р. 300 000,00 грн. та у грудні 2018 р. 200 000,00 грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 3 303 284,91 грн. Про стягнення вказаної суми прокуратурою подано позов до суду.

Суд відзначає, що в подальшому в процесі розгляду справи позивачем додано до матеріалів справи довідки по заборгованості ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп по договору про пайову участь №142 від 28.03.2018 р. станом на 01.11.2019 р. та станом на 01.12.2019 р., згідно яких заборгованість відповідача по пайових внесках на дату подання позову до суду складала 3 503 284,90 грн., тобто була більшою на 200 000,00 грн. ніж заявлена у позовній заяві. Як роз`яснено позивачем, 22 грудня 2018 р. Виконавчим комітетом Винниківської міської ради було отримано 200 000,00 грн., які були зараховані на сплату пайової участі по Договорі № 142 від 28.03.2018 р. В усній звірці в кінці травня-на початку червня 2019 року(тобто вже після подання позову до суду) з платником надходжень платежів було з`ясовано, що дані кошти ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп просить зарахувати за Договором №141 від 01.03.2018 р., у зв`язку з чим позивачем було здійснено перезарахування коштів в рахунок оплати за Договором №142 від 28.03.2018 р., які призвели до розбіжності в поданих прокуратурі документах.

Однак, суд констатує, що заява про збільшення позовних вимог на 200 000,00 грн.(із відповідною сплатою судового збору) прокуратурою до суду не подавалася, відтак позовні вимоги в частині основного боргу розглядаються в межах заявленої у позовній заяві сумі - 3 303 284,91 грн.

В процесі розгляду справи відповідачем було сплачено за договором № 142 від 28.03.2018 р. кошти пайової участі в розмірі 1 150 000,00 грн., згідно платіжних доручень №2114 від 21.02.2020 р. на суму 500 000,00 грн., №2125 від 28.02.2020 р. на суму 250000,00 грн., №2175 від 13.03.2020 р. на суму 200 000,00 грн., №2307 від 20.05.2020 р. на суму 100 000,00 грн. та №2458 від 10.08.2020 р. на суму 100 000,00 грн.

Сплата вказаних сум відповідачем та зарахування їх позивачем підтверджується довідкою Виконавчого комітету Винниківської міської ради по заборгованості ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп по договору про пайову участь №142 від 28.03.2018 р. станом на 10.09.2020 р., в якій зазначено, що в період з березня 2018 р. по вересень 2020 р. ТзОВ Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп сплачено 1 450 000,00 грн.

Тобто, після подання позову до суду, відповідачем погашено частину основного боргу в сумі 1 150 000 грн. 00 коп. Таким чином, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 1 150 000 грн. 00 коп. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Решта суми основного боргу, який є не оплаченим та підлягає стягненню, складає 2 153 284 грн. 81 коп.(в межах суми заявленої у позовній заяві), і позовна вимога про її стягнення підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГПК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5.1 договору, за порушення стороною 2 зобов`язань за цим договором з підстав, які залежать лише від сторони 2, остання сплачує суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення, а також пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми невиконаних забов`язань за договором, за кожен день прострочення на розрахунковий рахунок сторони-1, зазначений в п. 2.2. договору.

В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, які відповідно до розрахунку, здійсненого окремо по кожному щомісячному платежу та у відповідні періоди по січень 2019 р. (з врахуванням Графіку сплати пайової участі) складають 184 901 грн. 70 коп., то перевіривши правильність їх нарахування, суд дійшов висновку, що дана сума розрахована відповідно до ст. 625 ЦК України, і позовна вимога про її стягнення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимог в частині стягнення пені в розмірі 687 044 грн. 68 коп., нарахованої на підставі п. 5.1 договору, то дана вимога підлягає частковому задоволенню оскільки при здійсненні розрахунку пені за період з 01.04.2018 р. по 28.02.2019 р. прокурором та позивачем не враховано положень ч. 6 ст. 232 ГК України, якою встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. На це вказував і відповідач у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, суд здійснивши перерахунок пені окремо по кожній щомісячній сумі та у відповідні періоди(згідно Графіку сплати пайової участі), з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та в межах заявленого прокурором періоду, встановив що обґрунтована сума пені, яка підлягає до стягнення складає 559 324 грн. 47 коп. В решті частині позовна вимога про стягнення пені (а саме, в частині суми 127 720 грн. 21 коп., яка нарахована поза межами шести місяців, ч. 6 ст. 232 ГК України,) є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі 2 897 511 грн. 08 коп., з яких: 2 153 284 грн. 91 коп. - основного боргу, 559 324 грн. 47 коп. - пені, 184 901 грн. 70 коп. інфляційних втрат. В частині позовних вимог про стягнення 1 150 000 грн. 00 коп. основного боргу провадження у справі підлягає закриттю. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 127 720 грн. 21 коп. пені суд відмовляє.

Щодо доводів відповідача про передчасність подання позову, оскільки згідно п. 2.3 договору пайова участь сплачується до введення Об`єкту в експлуатацію, то суд зазначає, що відповідач погодився з Графіком сплати пайової участі, згідно якого останній платіж підлягає сплаті в грудні 2018 р. Окрім цього пунктом 2.2. договору відповідач зобов`язався сплатити пайову участь в розмірі 3 803 284,91 грн. до 31.12.2018 року.

Щодо доводів відповідача про відсутність підписів на розрахунках пені та інфляційних втрат, суд констатує безпідставність таких тверджень, оскільки розрахунок заборгованості викладений у формі єдиного документа(том.1, а.с.35-41), і в кінці містить підсумок всіх нарахувань та скріплений підписами та печаткою позивача(том.1,а.с.41).

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, сплачений прокуратурою згідно з платіжним дорученням №463 від 15.03.2019 р. в розмірі 62 628,47 грн. та зарахований до спеціального фонду державного бюджету України, згідно з випискою суду від 19.03.2019 р., покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 43 462 грн. 67 коп. Судовий збір в розмірі 1 915 грн. 80 коп., пропорційно до позовних вимог в розмірі 127 720,21 грн. в задоволенні яких відмовлено, покладається на прокуратуру. Судовий збір в розмірі 17 250 грн. 00 коп., пропорційно до позовних вимог в розмірі 1 150 000,00 грн. провадження за якими закрито за відсутністю предмета спору, може бути повернутий в порядку ст.7 Закону України "Про судовий збір" за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 236-241, 327 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп (79019, м. Львів, вул. Липинського, буд. 36, ідентифікаційний код в ) на користь Виконавчого комітету Винниківської міської ради (79495, м. Львів, м. Винники, вул. Галицька, буд. 20, ідентифікаційний код в ) до місцевого бюджету м. Винники заборгованість зі сплати пайового внеску за договором про пайову участь в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №142 від 28 березня 2018 року в сумі 2 897 511 грн. 08 коп., з яких: 2 153 284 грн. 91 коп. - основного боргу, 559 324 грн. 47 коп. - пені, 184 901 грн. 70 коп. інфляційних втрат.

3. В частині позовних вимог про стягнення 1 150 000 грн. 00 коп. основного боргу - провадження у справі закрити.

4. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 127 720 грн. 21 коп. пені відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-інвестиційна компанія Рубікон Груп (79019, м. Львів, вул. Липинського, буд. 36, ідентифікаційний код в ) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, пр. Т.Шевченка, 17/19, ідентифікаційний код в ) 43 462 грн. 67 коп. - судового збору.

6. Накази, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 30.09.2020 р.

Суддя А.Я. Морозюк