РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2020Справа № 910/2925/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шаратан»

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс»

про визнання протиправним та скасування наказу

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Клименко., ордер серії АА № 1046625 від 08.09.2020

від відповідача не з`явився

від третьої особи Барський К.М., ордер серії ВА № 1003593 від 30.03.2020

СУТЬ СПОРУ:

26.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Шаратан» до Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»;

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити реєстраційні дії, які скасовані наказом Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд», а саме: від 30.09.2016 № 5028872, від 07.02.2018 № 6028872, від 11.05.2018 № 7028872, від 30.05.2018 № 8028872 та від 31.05.2018 № 9028872.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що внаслідок задоволення поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс» 30.11.2018 до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації скарги Міністерством юстиції України був виданий наказ № 4007/5 від 20.12.2018 про скасування реєстраційних дій (зміни до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд»), чим порушено права позивача брати участь у діяльності, організації та розподілі прибутку ТОВ «Укрсиббуд» як учасника цього товариства. Позивач вважає оскаржуваний наказ незаконним, протиправним та таким, що прийнятий всупереч нормам чинного законодавства. Так, позивач зазначає, що скаргу в частині реєстраційної дії від 30.09.2016 № 6028872 Комісією розглянуто після закінчення встановленого строку для звернення зі скаргою, а також позивач вважає, що Комісія вийшла за межі визначених законодавством завдань та повноважень, оскільки поновлення порушених прав та інтересів скаржника не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2925/20 від 03.03.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

12.03.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 відкрито провадження у справі № 910/2925/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Віктор Хіллс»; підготовче засідання призначено на 16.04.2020.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 19.03.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 045 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 03.03.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 19.03.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 23.03.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 045, а отже відповідач мав подати відзив на позов у строк до 07.04.2020 включно.

01.04.2020 третьою особою до суду подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення. Представник третьої особи 01.04.2020 ознайомився з матеріали справи, що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника третьої особи.

07.04.2020 від відповідача на електрону адресу суду надійшла заява про продовження процесуального строку для надання відзиву на позов до дати закінчення проведення карантинних заходів.

09.04.2020 третьою особою до суду подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2925/20 від 10.04.2020 відповідачу продовжено встановлений судом процесуальний строк на надання відзиву на позов до 28.04.2020 включно.

10.04.2020 від відповідача на електрону адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу (COVID-19), який продовжено до 24.04.2020.

14.04.2020 від третьої особи на електрону адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

14.04.2020 від позивача на електрону адресу суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/2925/20 від 16.04.2020 заяву третьої особи та клопотання позивача повернуто без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2925/20 від 16.04.2020, у зв`язку з нез`явленням учасників справи, підготовче засідання відкладено на 14.05.2020.

17.04.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 16.04.2020.

24.04.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що оскаржуваний наказ прийнято у повній відповідності до вимог законодавства. Зазначає, що реєстраційною дією від 20.12.2018 № 5028872 змінено склад засновників в результаті чого ТОВ «Шартан» є засновником ТОВ «Уксиббуд», тобто по суті були повернуті скасовані реєстраційні дії. Скасування оскаржуваного наказу не поновить порушених прав позивача, оскільки вже відновлено становище, яке існувало до прийняття оскаржуваного наказу.

14.05.2020 третьою особою до суду подано заяву про витребування у позивача доказів в підтвердження того, що позивач є засновником ТОВ «Уксиббуд».

14.05.2020 третьою особою до суду подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю спору. Клопотання мотивовано тим, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Уксиббуд» у графі перелік засновників зазначений позивач. Таким чином право власності позивача на частку у статутному капіталі ТОВ «Укрсиббуд» зареєстровано у, а відтак позивача жодним чином не обмежений у праві брати участь у діяльності, організації та розподілі прибутку ТОВ «Укрсиббуд», що на думку третьої особи свідчить про відсутність спору.

14.05.2020 третьою особою до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого третя особа проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

14.05.2020 третьою особою до суду подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення. Представник третьої особи 29.05.2020 ознайомився з матеріали справи, що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника третьої особи.

14.05.2020 позивачем до суду подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення. Представник позивача 20.05.2020 ознайомився з матеріали справи, що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника позивача.

В підготовчому засіданні 14.05.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 02.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/2925/20 від 14.05.2020 витребувано у відповідача належні докази в підтвердження надіслання позивачу та третій особі відзиву та доданих до нього документів.

27.05.2020 від відповідача на електрону адресу суду на виконання вимог ухвали суду подано докази надіслання відзиву позивачу та третій особі.

В підготовчому засіданні 02.06.2020 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про відмову в задоволенні заяви третьої особи про закриття провадження у справі з огляду на наступне

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Уксиббуд» у графі переліку засновників інформації про позивача не свідчить про врегулювання спору предметом якого є скасування наказу Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 та зобов`язання поновити реєстраційні дії.

За відсутності належних доказів, що свідчать про відсутність предмету спору, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі, тому заява третьої особи задоволенню не підлягає.

В підготовчому засіданні 02.06.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 16.06.2020.

03.06.2020 позивачем до суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи на підтвердження того, що позивач є засновником ТОВ «Укрсиббуд» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Укрсиббуд».

В підготовчому засіданні 16.06.2020 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.07.2020.

Позивач в судовому засіданні 14.07.2020 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 14.07.2020 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Третя особа в судовому засіданні 14.07.2020 проти задоволення позовних вимог заперечувала повністю.

В судовому засіданні 14.07.2020 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 08.09.2020.

Згідно з ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України установлено з 12.03.2020 до 31.07.2020 на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020» введено заборону залізничних, авіа- та автобусних міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також робота метрополітенів; заборонено проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб. Дозволено лише заходи, необхідні для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Листом № 9/рс-186/20 від 16.03.2020 Радою суддів України з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України та роз`яснено сторонам про можливість відкладення розгляду справ у зв`язку з карантином.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

В судовому засіданні 08.09.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З моменту включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про юридичну особу ТОВ «Укрсиббуд» державними реєстраторами було проведено ряд реєстраційних дій, серед яких:

Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 26.09.2; Петрик Анастасія Віталіївна; Київська обласна філія Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»; зміна керівника юридичної особи

Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 26.09.2; Петрик Анастасія Віталіївна; Київська обласна філія Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»; зміна складу або інформації про засновників

Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 30.09.2; Мельник Інна Василівна; Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація; зміна керівника юридичної особи

Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 07.02.2; Касандрович Тетяна Олексіївна; Приватний нотаріус Касандрович Т.О.; зміна керівника юридичної особи

Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 11.15.2; Касандрович Тетяна Олексіївна; Приватний нотаріус Касандрович Т.О.; зміна складу або інформації про і словників

Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 30.05.2; Касандрович Тетяна Олексіївна; Приватний нотаріус Касандрович Т.О.; інші зміни

Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 31.05.2; Касандрович Тетяна Олексіївна; Приватний нотаріус Касандрович Т.О.; зміна відомостей про керівника юридичної особи.

Наказом Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 27, п. 5 ч. 1 ст. 28, п. 8 ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс» № 8 від 30.11.2018 задоволено частково.

2. Відмовлено у задоволенні скарги в частині скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 26.09.2016 № 0028872 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» та № 1028872 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведених державним реєстратором державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Петрик Анастасією Віталіївною, у зв`язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

3. Скасовано реєстраційні дії у ЄДР від 30.09.2016 № 5028872 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник Інною Василівною, а також від 07.02.2018 № 6028872 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», від 11.05.2018 № 7028872»Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», від 30.05.2018 № 8028872 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та від 31.05.2018 № 9028872 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Касандрович Тетяною Олексіївною стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд» (код за ).

Підставою прийняття вказаного наказу був Висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 10.12.1018 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс» № 8 від 30.11.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.12.2018 за № 38121-33-18.

Спір виник внаслідок не погодження позивача з вказаним наказом Міністерства юстиції України, який на думку позивача підлягає скасуванню, а скасовані реєстраційні дії поновленню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги), визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 (надалі - Порядок № 1128).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Порядку № 1128 встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

До повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Процедура розгляду скарги визначена статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком № 1128.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що зі скаргою на дії, рішення або бездіяльність державного реєстратора скаржник може звернутися протягом 60 днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з п. 5 Порядку № 1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» та «д» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1128 у разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Згідно з п. 8 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Отже, аналізуючи спірні правовідносини щодо дотримання строків подання скарги відповідач встановивши, що строки порушені має лише один спосіб реалізувати повноваження, що визначені п. 8 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 7 Порядку № 1128, а саме відмовити у задоволенні скарги без розгляду її по суті.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс» раніше вже зверталось до Міністерства юстиції України зі скаргою від 29.09.2016, що зареєстрована останнім 25.10.2016 за № 32691-0-33-16, в якій ТОВ «Вікторі Хіллс» просило скасувати реєстраційні дії від 26.09.2016 за № 0028872 та № 1028872.

01.11.2016 Міністерством юстиції України за № 33595-0-33-16 зареєстровано доповнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторі Хіллс» від 31.10.2016 до поданої останнім скарги від 29.09.2016 з вимогою про скасування реєстраційної дії від 30.09.2016 за № 5028872.

Зважаючи на те, що оскаржувані згідно скарги ТОВ «Вікторі Хіллс» № 8 від 30.11.2019 реєстраційні дії вже були предметом оскарження до Міністерства юстиції України, тому відсутні підстави вважати, що ТОВ «Вікторі Хіллс» не було обізнане про вчинення таких реєстраційних дій.

Отже, скарга ТОВ «Вікторі Хіллс» від 30.11.2018 в частині скасування реєстраційних дій від 26.09.2016 за № 0028872 та № 1028872, від 30.09.2016 № 5028872 була подана із пропуском встановленого ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» строку.

Таким чином, Міністерство юстиції України наказом № 4007/5 від 20.12.2018 правомірно відмовило у задоволенні скарги ТОВ «Вікторі Хіллс» № 8 від 30.11.2019 в частині скасування реєстраційних дій від 26.09.2016 за № 0028872 та № 1028872.

Не зважаючи на викладене Комісією скаргу в частині скасування реєстраційної дії від 30.09.2016 № 5028872 прийнято до розгляду по суті та за наслідками її розгляду рекомендовано скасувати вказану реєстраційну дію.

Разом з цим, жодного мотивування щодо розгляду скарги в частині скасування реєстраційної дії від 30.09.2016 № 5028872 більше ніж через 3 (три) роки від дати вчинення оскаржуваної реєстраційної дії ні висновок Комісії, ні спірний наказ не містять.

Стосовно тверджень позивача про хибність та передчасність висновків Комісії з приводу реєстраційних дій від 07.02.2018 № 6028872, від 11.05.2018 № 7028872, від 30.05.2018 № 8028872 та від 31.05.2018 № 9028872 слід відзначити наступне.

07.02.2018 приватним нотаріусом Касандрович Т.О. проведено реєстраційну дію № 6028872 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах».

Для проведення зазначеної реєстраційної дії приватному нотаріусу Касандрович ТО. подано такий комплект документів:

1. Заяву про державну реєстрацію.

2. Протокол загальних зборів ТОВ «Укрсиббуд» від 06.02.2018.

3. Квитанції про сплату адміністративного збору.

4. Протокол загальних зборів ТОВ «Другий дім на Михайлівській» від 05.02.2018.

5. Довіреність TOB «Укрсиббуд» від 05.02.2018.

Відповідно до ч. 20 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі участі представника засновника (учасника) юридичної особи у прийнятті рішення уповноваженим органом управління юридичної особи додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження.

Відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «Укрсиббуд» від 06.02.2018 на загальних зборах присутні «Компанія з управління активами «Капітал Груп» в особі директора Дуболазова Михайла Олександровичав, який діє на підставі Статуту, тобто документом який визначає його повноваження є Статут, який приватному нотаріусу Касандрович Т.О. у комплекті документів не був поданий, що передбачено ч. 20 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі.

У зв`язку з викладеним Комісія дійшла висновку, що приватний нотаріус Касандрович Т.О. мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

11.05.2018 приватним нотаріусом Касандрович Т.О. проведено реєстраційну дію № 7028872 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи».

Для проведення зазначеної реєстраційної дії приватному нотаріусу Касандрович Т.О. подано такий комплект документів:

1. Заяву про державну реєстрацію.

2. Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Укрсиббуд» від 10.05.2018.

3. Статут ТОВ «Укрсиббуд» у новій редакції.

4. Квитанції про сплату адміністративного збору.

5. Договір купівлі-продажу (відчуження) частки у статутному капіталі ТОВ «Укрсиббуд» від 10.05.2018.

6. Довіреність ТОВ «Укрсиббуд» від 08.05.2018.

7. Протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп» від 10.05.2018.

8. Протокол загальних зборів учасників ТОВ «Другий дім на Михайлівській» від 10.05.2018.

9. Протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Шаратан» від 10.05.2018.

Документи, подані для проведення оскаржуваної реєстраційної дії, не відповідають вимогам чинного на момент проведення реєстраційної дії законодавства, виходячи з такого.

Статут ТОВ «Укрсиббуд» у новій редакції не містить відомостей про порядок підписання установчих документів, що передбачено вимогами статті 4 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» установчі документи повинні містити, зокрема, відомості про порядок підписання установчих документів.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, зокрема, що установчий документ юридичної особи повинен містити відомості, передбачені законодавством, та відповідати законодавству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є невідповідність документів вимогам, установленим ст. 15 цього Закону.

У зв`язку з викладеним Комісія дійшла висновку, що приватний нотаріус Касандрович Т.О. мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно п. 8 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подається установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі.

У новій редакції статуту ТОВ «Укрсиббуд» пунктом 16.2 встановлено, що

зміни та доповнення до статуту затверджуються загальними зборами та викладаються у вигляді додатку або нової редакції статуту, що є порушенням вищевказаної норми.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для відмови державній реєстрації є: документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

У зв`язку з викладеним Комісія дійшла висновку, що приватним нотаріусом Касандрович Т.О. мала відмовити у проведенні державної реєстрації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

30.05.2018 приватним нотаріусом Касандрович Т.О. проведено реєстраційні дії № 8028872 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та 31.05.2018 № 9028872 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах».

Для проведення зазначених реєстраційних дій приватному нотаріусу Касандрович Т.О. подано такий комплект документів:

1. Заяву про державну реєстрацію.

2. Протокол позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Укрсиббуд» від 30.05.2018.

3. Статут ТОВ «Укрсиббуд» у новій редакції.

4. Квитанції про сплату адміністративного збору.

5. Довіреність ТОВ «Укрсиббуд» від 24.05.2018.

6. Протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп» від 30.05.2018.

7. Протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Шаратан» від 30.05.2018.

Документи, подані для проведення оскаржуваних реєстраційних дій, не відповідають вимогам чинного на момент проведення реєстраційної дії законодавства, виходячи з такого.

Статут ТОВ «Укрсиббуд» у новій редакції не містить відомостей про порядок підписання установчих документів, що передбачено вимогами статті 4 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідно до статті 4 Закону України «Про господарські товариства» установчі документи повинні містити, зокрема, відомості про порядок підписання установчих документів.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено, що установчий документ юридичної особи повинен містити відомості, передбачені законодавством, та відповідати законодавству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону.

У зв`язку з викладеним Комісія дійшла висновку, що приватний нотаріус Касандрович Т.О. мала зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Також у новій редакції статуту ТОВ «Укрсиббуд» пунктом 16.2 встановлено, що зміни та доповнення до статуту затверджуються загальними зборами та викладаються у вигляді окремого додатку або нової редакції статуту, що є порушенням пункту 8 частини четвертої статті 17 Закону, відповідно до якого для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подається установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для відмови у державній реєстрації є: документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

У зв`язку з викладеним Комісія дійшла висновку, що приватний нотаріус Касандрович Т.О. мала відмовити у проведенні державної реєстрації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Суд приходить до висновку, що Комісія дійшла вірного висновку, що вказані оскаржувані рішення, підлягають скасуванню як такі, що прийняті усупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав.

За результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу (п. 12 Порядку № 1128).

Згідно з п.п. 8, 10 розділу ІІІ Положення про Комісію № 37/5 рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії. Висновок комісії, оформлений відповідно до пункту 8 розділу III цього Положення, разом з проектом відповідного наказу структурний підрозділ Міністерства юстиції України з розгляду скарг у сфері державної реєстрації подає для підпису Міністру юстиції України, його першому заступнику або заступнику Міністра з питань державної реєстрації.

Суд вважає, що при розгляді Комісією скарги ТОВ «Вікторі Хіллс» № 8 від 30.11.2018 та прийнятті оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 в частині скасування реєстраційної дії від 30.09.2016 № 5028872 відповідач діяв необґрунтовано, тоді як в іншій частині скаргу розглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства та реєстраційні дії від 07.02.2018 № 6028872, від 11.05.2018 № 7028872, від 30.05.2018 № 8028872 та від 31.05.2018 № 9028872 скасовано правомірно.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційною дією від 20.12.2018 № 5028872 змінено склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Уксиббуд» та включено до їх складу Товариство з обмеженою відповідальністю «Шаратан».

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права. Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й бути здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому, частиною 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 4 Господарського процесуального кодексу України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного на момент звернення до суду права позивача. При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Таким чином, існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання та способи захисту порушених прав. Неналежність чи невідповідність обраного способу судового захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція щодо відповідності обраного способу захисту змісту порушеного права, в тому числі в частині ефективності обраного способу захисту, який має забезпечити поновлення порушеного права, наведено Верховним Судом у постанові від 07.05.2018 у справі № 927/522/17.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд відзначає, що звернення позивача із даним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» з урахуванням того, що реєстраційною дією від 20.12.2018 № 5028872 позивача включено до складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Уксиббуд» не є ефективним способом захисту в розумінні вказаних вище положень, оскільки неспроможне захистити порушене, на його думку, право.

З огляду на викладене, суд вирішив відмовити в задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 «Про скасування реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача поновити реєстраційні дії, які скасовані наказом Міністерства юстиції України № 4007/5 від 20.12.2018 суд відзначає, що така вимога є похідною від первісної вимоги про скасування наказу відповідача, і відмова у задоволенні первісної вимоги унеможливлює задоволення похідної вимоги.

Більш того, суд звертає увагу на відсутність у Міністерства юстиції України повноважень на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі внесення відповідних записів в Реєстр, оскільки відповідач в даному випадку не є державним реєстратором в розумінні п. 14 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести обставини на підставі яких він звернувся до суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шаратан» необґрунтовані та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Шаратан» відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 22.09.2020.

Суддя В.В.Сівакова