ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Черкаси справа № 925/938/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» до фізичної особи-підприємця Котенко Жанни Григорівни про стягнення 24657,66 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Котенко Жанни Григорівни про стягнення заборгованості за надані консультаційні та інформаційні послуги із супроводу участі у закупівлі згідно з договором про надання послуг від 19.12.2019 №382 у розмірі 24657,66 грн, у тому числі: 21700,00 грн основного боргу, 2172,37 грн пені, 436,67 грн інфляційних, 348,62 грн 3% річних та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2102,00 грн та витрати на надання правої допомоги у сумі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеним між сторонами договором позивач надав консультаційні та інформаційні послуги, а відповідач прийняв послуги, проте у визначений договором строк відповідач не розрахувався, допустивши прострочення оплати їх вартості, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, обов`язок зі сплати яких передбачено діючим законодавством.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.07.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотанням (у разі наявності) щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав.

Ухвала Господарського суду Черкаської області від 27.07.2020, направлена судом на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві, за адресою його держаної реєстрації (судом був замовлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) повернулась до суду з відміткою працівника пошти «адресат відсутній».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до пункту 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Оскільки відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав, суд відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» (виконавцем, позивач у справі), в особі представника директора Сидорова Г.Ю., що діє на підставі довіреності від 26.06.2019, та фізичною особою-підприємцем Котенко Жанною Григорівною (замовником, відповідачка у справі), що діє на підставі свідоцтва, було укладено договір про надання послуг №382 (надалі - договір, а.с. 8-12), за умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання щодо надання замовнику консультаційних та інформаційних послуг із супроводу участі у закупівлі:

- UA-2019-12-06-000815-c

- UA-2019-12-09-002689-b

- UA-2019-12-09-003898-b

- UA-2019-12-09-003569-b

- UA-2019-12-11-002074-b

- UA-2019-12-12-001524-a

- UA-2019-12-11-004723-b

- UA-2019-12-12-000581-b

- UA-2019-12-12-001795-b

- UA-2019-12-13-001175-b

- UA-2019-11-28-001288-c

- UA-2019-12-09-001497-b (далі - закупівлі), які проводяться згідно з положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» та здійснюються з використанням веб-порталу Уповноваженого органу Prozorro, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна договору становить 21700,00 грн без ПДВ.

У пункті 2.3 договору сторони погодили, що оплата вартості послуг здійснюється замовником на умовах відстрочки платежу до 10 (десяти) днів з моменту і на підставі підписаного сторонами відповідного акту наданих послуг.

Згідно з пунктом 2.4 договору за результатами наданих послуг, виконавець складає, підписує сам і надає до підпису замовнику два примірники акту наданих послуг. Останній протягом трьох робочих днів перевіряє цей акт та, у разі відсутності зауважень, підписує і повертає один примірник акту виконавцю, або надає йому аргументовану відмову у підписі.

Відповідно до пункту 2.5 договору у разі не повернення замовником виконавцю підписаного, у визначені пунктом 2.3 договору строки, акту наданих послуг, або не надання аргументованої відмови у підписанні, такий акт вважається підписаним з боку замовника, а послуги надані за актом підлягають оплаті на умовах договору.

Замовник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплатити надані виконавцем послуги згідно умов договору (пункт 3.2.1 договору).

Відповідно до пункту 4.3 договору замовник за затримку оплати отриманих послуг сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від суми неоплачених послуг за кожен день затримки.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (пункт 6.1 договору).

27.12.2019 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі послуг №382, який підписаний та скріплений печатками представників сторін за договором на суму 21700,00 грн (а.с. 13-14).

Підписанням акту замовник підтвердив факт належного надання виконавцем послуг за договором та відсутність будь-яких претензій до якості та повноти наданих послуг (пункти 1.3, 1.4 акту).

У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання перед позивачем, 17.06.2020 на адресу відповідача направлено вимогу №17/0620 про погашення заборгованості з пропозицією в добровільному порядку в термін до 26.06.2020 сплатити суму боргу за договором з урахуванням нарахованої позивачем пені на загальну суму 23637,58 грн та попереджено про звернення до суду у випадку невиконання даної вимоги (а.с. 15-16).

Вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідач на умовах договору не провів розрахунки за фактично отримані консультаційні та інформаційні послуги із супроводу участі у закупівлях, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу на суму 21700,00 грн, пені, інфляційних і річних.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Судом встановлено, що договір, який укладений між позивачем та відповідачем та на підставі якого у сторін у справі виникли взаємні права та обов`язки за своєю правовою природою є договором з надання послуг.

Згідно зі статтями 901, 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором

Договором, який укладений між позивачем та відповідачем у справі визначено, що позивач надає консультаційні та інформаційні послуги із супроводу участі у закупівлі. Договір, підписаний уповноваженими представниками та не заперечений сторонами, не визнаний в установленому порядку недійсним. Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Ціна договору передбачена в пункті 2.1 договору, розрахунки між сторонами по цьому договору здійснюються на умовах відстрочки платежу до 10 (десяти) днів з моменту і на підставі підписаного сторонами відповідного акту наданих послуг.

В силу положень договору, статті 903 Цивільного кодексу України, строк виконання зобов`язання відповідача щодо оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав, кінцевий строк оплати відповідачем виконаних позивачем робіт до 06.01.2020.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за надані послуги, у розумінні вимог статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, відповідач суду не подав, тому вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 21700,00 грн є обґрунтованою, отже підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за порушення строків оплати отриманих послуг передбачена договором у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

На підставі наведених положень договору та закону позивач нарахував відповідачу 2172,37 грн пені за період прострочення з 07.01.2020 до 20.07.2020.

Здійснивши перевірку правильності нарахування пені, суд встановив, що розрахунок пені позивачем виконано вірно. Вимога про стягнення з відповідача 2172,37 грн пені є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі вказаних вимог позивачем нараховано відповідачу 436,67 грн інфляційних за період січень - червень 2020 року та 348,62 грн 3% річних за період прострочення з 07.01.2020 до 20.07.2020, які просить стягнути з відповідача.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Вимога позивача про стягнення 436,67 грн інфляційних та 348,62 грн 3% річних підлягає до задоволення.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» підлягають до повного задоволення.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина першої статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 16, 58 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

У свою чергу пункт 4 частини 1 статті 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Поряд з цим, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 цього кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

У статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво у суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

На підтвердження наданих Адвокатським об`єднанням «ВІБ ЕНД КОМПАНІ» послуг з правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги від 28.02.2020 №15/2020, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» та Адвокатським об`єднанням «ВІБ ЕНД КОМПАНІ», додатковою угодою №2 від 08.06.2020 до договору про надання правової допомоги, додатковою угодою №5 від 09.07.2020 до договору про надання правової допомоги, актом приймання-передачі послуг від 09.07.2020, детальним описом робіт (наданих послуг виконаних адвокатом. Про оплату правничих послуг свідчить платіжне доручення від 09.07.2020 №130 про отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» суми у розмірі 5000,00 грн.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольнив позов позивача повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до відшкодування 5000,00 грн витрат за надану професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Котенко Жанни Григорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЗОРІ ЗАКУПІВЛІ ЧЕРКАСИ» (вул. Хрещатик, 221, м. Черкаси, 18007, ідентифікаційний код 40646785) 21700,00 грн основного боргу, 2172,37 грн пені, 436,67 грн інфляційних, 348,62 грн 3% річних, 2102,00 грн судового збору та 5 000,00 витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко