ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

30 вересня 2020 року Справа № 926/2249/20

Суддя Господарського суду Чернівецької області Тинок Олександр Сергійович, розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія

до боржника Фізичної особи-підприємця Майстер Євгенія Васильовича

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1994,41 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Майстер Євгенія Васильовича заборгованості за спожиту електричну енергію за серпень 2020 року в сумі 1994,41 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2020 року, заяву про видачу судового наказу передано на розгляд судді Тинку О.С.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У частині першій статті 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до підпункту 21 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за заяви до господарського суду про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (станом на 2020 рік 210,20 грн).

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявником не надано доказів сплати судового збору у встановлених Законом України Про судовий збір порядку та розмірі.

Крім того, згідно з пунктом 3, 4 частини третьої статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте заява про видачу судового наказу вказаним вимогам не відповідає, оскільки до неї не долучено документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та на які посилається у поданій заяві про видачу судового наказу.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія про видачу судового наказу не відповідає вимогам, установленим статтею 150 ГПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У свою чергу частиною 2 статті 154 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із частиною 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на недотримання заявником вимог пункту 1 частини 3 статті 150 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1994,41 грн.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 150, 151, 152, 153, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Майстер Євгенія Васильовича заборгованості за спожиту електричну енергію за серпень 2020 року в сумі 1994,41 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 30 вересня 2020 року.

Суддя О.С. Тинок