СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"01" жовтня 2020 р. Справа № 922/1978/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича (вх.№ 2172)

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.10.2019

у справі №922/1978/16, постановлену суддею Міньковським С.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області 18.10.2019 о 15:33 (повний текст ухвали складено та підписано 21.10.2019),

за заявою ОСОБА_1 , м. Люботин,

до ТОВ «Актінія», м. Люботин,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 припинено процедуру ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю «Актінія».

Затверджено надану суду мирову угоду від 16.10.2019, укладену між кредиторами ТОВ «Актінія» в особі голови комітету кредиторів та боржником в особі ліквідатора ТОВ «Актінія» Чипиженко Є.В.

Припинено дію мораторію, введеного судом ухвалою про порушення справи про банкрутство від 01.08.2016.

Провадження у справі № 922/1978/16 закрито.

Арбітражний керуючий Немашкалов Василь Михайлович з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зупинити дію оскарженої ухвали Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 у справі №922/1978/19 про закриття провадження у зв`язку з затвердженням мирової угоди. Визнати недійсною мирову угоду, затверджену ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 у справі №922/1978/16. Скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 у справі №922/1978/19 про закриття провадження у справі у зв`язку з затвердженням мирової угоди, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Матеріали апеляційної скарги містять клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області скаржник посилається на те, що він не брав участі у судових засіданнях у даній справі, поштову кореспонденцію суду не отримував, оскаржувана ухвала йому також вручена не була, про її існування арбітражний керуючий дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 14.08.2020.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог частин 1,2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу постановлено місцевим господарським судом 18.10.2019 (повний текст ухвали складений 21.10.2019). Отже, строк подання апеляційної скарги сплив 31.10.2019.

Оскільки скаржником було подано апеляційну скаргу 17.08.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, апеляційна скарга у даній справі була подана після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, встановленого ч.1 ст. 256 ГПК України.

Тобто, апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду майже на 10 місяців.

Процесуальним законом не передбачено обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 припинено повноваження ліквідатора ТОВ «Актінія» Немашкалова В.М.

Призначено ліквідатором ТОВ «Актінія» арбітражного керуючого Чипиженко Є.В. (свідоцтво №523 від 21.03.13 р., поштова адреса: 61064, м. Харків, а/с 2750, код іпн НОМЕР_1 ).

Зобов`язано Немашкалова В.М. передати всі матеріали, пов`язані з ліквідаційною процедурою, арбітражному керуючому Чипиженко Є.В. (свідоцтво № 523 від 21.03.13р.) по акту прийому-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи 07.06.2019 арбітражним керуючим Немашкаловим В.М. подано клопотання до Господарського суду Харківської області, в якому просить долучити до матеріалів справи, зокрема, протокол комітету кредиторів від 10.05.2019 №8л; звіт ліквідатора до комітету кредиторів від 10.05.2019.

Комітетом кредиторів прийнято рішення, яке оформлено протоколом комітету кредиторів від 10.05.2019 №8л, погоджено ліквідатору ТОВ «Актінія» Немашкалову В.М. звіт про нарахування основної грошової винагороди у розмірі 188877,51 грн за період виконання ним повноважень ліквідатора з 27.10.2016 по 30.04.2019; погоджено ліквідатору ТОВ «Актінія» розмір фактичного виплаченої грошової винагороди у розмірі 111902,14 грн за період виконання повноважень ліквідатора з 27.10.2016 по 30.04.2019.

З огляду на викладене арбітражний керуючий був обізнаний про справу про банкрутство ТОВ «Актінія» (постановою Господарського суду Харківської області від 27.10.2016 був призначений ліквідатором по даній справі), подавав до суду звіт про нарахування йому основної грошової винагороди, тому повинен був опікуватися долею справи та належним чином користуватися наданими йому процесуальними правами. Майже один рік не скористався можливістю ні ознайомитись з матеріалами справи, ні подати заяви про стягнення основної грошової винагороди.

Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи про те, що дізнався про оскаржувану ухвалу 14.08.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень, однак обґрунтувань поважності пропуску строку не зазначено, доказів на підтвердження клопотання про поновлення строку заявником не надано.

Таким чином, суд зазначає, що обставини, викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку, не можуть об`єктивно свідчити про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою та залежали виключно від волевиявлення заявника, тому підстави, на які посилається апелянт для поновлення строку, є неповажними.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 у справі №922/1978/16 залишено без руху, враховуючи те, що причини пропуску строку подання апеляційної скарги визнані судом неповажними, до скарги не додано доказів направлення апеляційної скарги з доданими до неї документами кредитору у справі. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала суду отримана скаржником 04.09.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції, яка повернулась до суду.

Протягом зазначеного строку та станом на момент постановлення даної ухвали апелянт - арбітражний керуючий Немашкалов Василь Михайлович не надав обґрунтованого клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали суду та доказів на його підтвердження, а також не надав доказів направлення апеляційної скарги кредитору у справі.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 вказаної Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (Рішення у справі "Рябих проти Росії").

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду №40/353-10 від 04.05.2018, №910/5052/17 від 10.04.2018, №910/14553/17 від 15.03.2018, №915/1265/15 від 16.04.2018.

Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Заявник посилається на те, що про існування оскаржуваної ухвали дізнався лише в 14.08.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

У пункті 41 Рішення від 03.04.2008 "Пономарьов проти України" Суд вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків" (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» Єдиний державний реєстр судових рішень створено для вільного доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції України.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для цілодобового загального доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржувана ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.10.2019.

Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.42 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Однак, з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 скаржник звернувся у серпні 2020 року, тобто майже через рік з дня закінчення строку на апеляційне оскарження наведеного судового акта.

Отже, колегія суддів зазначає, що аргументи стосовно підстав для поновлення строку, наведені апелянтом у клопотанні не можуть бути визнані обґрунтованими та переконливими, а заява про усунення недоліків, визначених ухвалою від 31.08.2020, станом на час постановлення даної ухвали до суду не надходила.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо неповажності наведених заявником причин тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження, всупереч вимогам ч.1 ст.74 ГПК, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не доведено наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії, у даному випадку, для подання апеляційної скарги протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ч. 4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п.4 ч.1 ст.261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.10.2019 у справі №922/1978/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачено ст.286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток заявнику: апеляційна скарга з додатками на 11 аркушах, у тому числі: квитанція Приватбанку від 14.08.2020 про сплату 2102,00 грн судового збору.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.В. Плахов