ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" вересня 2020 р. Cправа № 902/239/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Стафійчук І.С.,

За участю представників:

позивача Романченко Л.І., довіреність №257/09 від 04.08.2020;

відповідача Оверковський К.В., посвідчення №821 від 25.03.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд" (вул.Театральна, 20, м.Вінниця, 21050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДОР ТРЕЙД" (вул. Зелена, 11, с.Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, 23220)

про стягнення 1263771,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

12.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДОР ТРЕЙД" про стягнення 1 263 771,58 грн.

Ухвалою від 16.03.2020 відкрито провадження у справі № 902/239/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07.04.2020.

Ухвалою від 07.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/239/20 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21.05.2020.

Ухвалою від 21.05.2020 відкладено підготовче засідання на 18.06.2020, з підстав викладених у відповідній ухвалі.

15.06.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача та перейти до розгляду справи по суті, про дату розгляду справи по суті повідомити позивача.

Ухвалою від 18.06.2020 встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 20.07.2020, з 20.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/239/20 для судового розгляду по суті на 11 серпня 2020 р.

23.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про витребування у позивача додаткових доказів.

31.07.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з клопотанням про поновлення строку його подання.

В судовому засіданні 11.08.2020 оголошено перерву до 26.08.2020 (протокольна Ухвала).

25.08.2020 до суду від відповідача надійшла заява про неможливість представника бути присутнім в судовому засіданні, в заяві представник відповідача просить розглянути клопотання про витребування у позивача доказів від 20.07.2020 та відкласти розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою від 26.08.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 20.07.2020 про витребування у позивача доказів, з підстав викладених у відповідній ухвалі та відкладено розгляд справи по суті на 21.09.2020.

На визначену судом дату з`явились представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, у відповіді на відзив та долучив до матеріалів справи вступне слово.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.09.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 16 липня 2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд" (позивач, в договорі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІНДОР ТРЕЙД" (відповідач, в договорі Постачальник) був укладений договір поставки №П-8 (далі - договір), за умовами якого Постачальник зобов`язувався поставити Замовнику вікна, двері або інші ПВХ- конструкції (надалі - Товар) у передбачені цим Договором строки, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити отриманий Товар (п. 1.1. Договору).

Пунктами 1.2, 1.3 Договору визначено, що номенклатура, асортимент, кількість, розмір партій, ціна за одиницю Товару, загальна вартість партії Товару міститься у Специфікаціях, що підписуються Сторонами на кожну окрему партію Товару та є невід`ємною частиною Договору. Загальна кількість Товару, шо підлягає поставні, складається із сумарної кількості Товару, зазначеного у всіх Специфікаціях, шо підписані Сторонами цього Договору.

Загальна вартість Договору складається з суми всіх видаткових накладних на поставлений Замовнику Товар. Вартість кожної окремої партії Товару зазначається у кожній окремій Специфікації. Замовник здійснює 50% передоплати. Оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 2.2. 2.5. Договору).

Постачальник зобов`язується поставити Замовнику Товар згідно з умовами, шо передбачені у цьому Договорі та у Специфікаціях. Постачальник зобов`язаний поставити Замовнику Товар чи його партію протягом 7 (семи) робочих днів з моменту надходження попередньої оплати, згідно п. 2.4 Договору. Дата поставки визначається за домовленостями Сторін Датою поставки Товару є фактична передача Товару та підписання представниками Сторін видаткової накладної, у якій вказується найменування Товару, його кількість, а також вартість (п. 3.1. 3.3. Договору).

Поставка здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс" в редакції 2010 р., на умовах DDP - склад (об`єкт) Покупця. Пунктом поставки Товару за цим Договором є Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Возз`єднання, ж/б без номеру (п. 3.5. та 3.6. Договору).

Цей договір вступає в дію з дати його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2018 року, але в будь- якому випадку - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1. Договору).

Як зазначено позивачем в позовній заяві у період з 18.07.2018р. по 01.10.2018р. на підставі рахунків відповідача позивачем здійснено попередню оплату за товар на загальну суму 633573,38 грн. Станом на 22.02.2019р. відповідач поставив товар на цю суму попередньої оплати 633573,38 грн.

В подальшому, відповідач продовжував надавати позивачу рахунки на здійснення попередньої оплати за товар, позивач оплачував ці рахунки, однак відповідач не здійснив поставку товару на суму отриманої попередньої оплати, зокрема:

13.12.2018р. відповідач надав позивачу рахунок №10 на оплату за металопластикові віконні блоки в кількості 480,45 м2 на суму 684 641.26 грн., який було оплачено позивачем платіжним дорученням від 13.12.2018р. №13733 в сумі 684641,26 грн.

17.01.2019р. відповідач надав позивачу рахунок №2 на оплату за металопластикові конструкції в кількості 380 м2 на суму 570 000грн., який було оплачено позивачем, а саме: платіжним дорученням від 18.02.2019р. №14399 в сумі 100 000грн, платіжним дорученням від 21.03.2019р. №14745 в сумі 100 000грн, платіжним дорученням від 25.03.2019р. №14776 в сумі 370000грн.

07.03.2019р. відповідач надав позивачу рахунок №5 на оплату за підвіконня для метало пластикових вікон в кількості 222 на суму 49800,82 грн, який було оплачено позивачем платіжним дорученням від 10.05.2019р. №15236 в сумі 49 800.82грн.

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний був поставити товар протягом 7 робочих днів з моменту оплати, однак станом на 18.02.2019р. відповідач не поставив товар.

Таким чином у період з 13.12.2018р. по 10.05.2019р. на підставі зазначених вище рахунків відповідача позивачем здійснено попередню оплату за товар на загальну суму 1304442,08 грн. Станом на 18.02.2019р. відповідач не поставив товар на суму попередньої оплати 1304442,08грн.

Позивач 17.07.2019 звернувся до відповідача з претензією №09/250, в якій вимагав повернути суму попередньої оплати за товар 1304442,08 грн у місячний термін з дати отримання претензії.

Претензія отримана відповідачем 26.07.2019р., що стверджується наявним в матеріалах справи листом Укрпошти від 06.02.2020.

Разом з тим, відповідач в місячній строк до 26.08.2019 не повернув суму попередньої оплати.

Лише 30.09.2019 відповідач повернув частину коштів в сумі 80010,00 грн.

Станом на день подання позову за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 1224432,08 грн.

Вище викладені обставини, стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення 1263771,58 грн заборгованості, з яких 1224432,08 грн - попередня оплата, 21403,58 грн інфляційних втрат та 17935,92 грн - 3% річні.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечує та зазначає що поставки товару здійснено у повному обсязі на суму 1224432,08 грн.

З огляду на викладені обставини та подані до відзиву докази просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного договору, позивач перерахував відповідачу попередню оплату за договором, що складає 1304442,08 грн. та підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

У свою чергу, поставка відповідачем не виконана і лише після виставлення позивачем претензії про повернення суми попередньої оплати, відповідачем повернуто позивачу 80010,00 грн., і навіть дана сума повернута відповідачем не в строки встановлені у претензії.

З огляду на це у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в сумі 1224432,08 грн.

Твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву оцінюються судом критично, оскільки зобов`язання у даній справі виникли з договору поставки №П-8 від 16.06.2018 р., а відповідач у відзиві зазначає договір №02/09/03-П від 02.01.2019 р.

Крім того, в п. 3.6 Договору поставки №П-8 від 16.06.2018 р. визначено пункт поставки Товару за цим договором Вінницька обл., м. Калинівка, вул. Возз`єднання, ж/б без номеру, а відповідачем до відзиву долучено докази виконання Договору №02/09/03-П від 02.01.2019 р з місцем виконання м. Вінниця, вул. Янгеля, 6г.

З огляду на викладене відповідачем не надано суду доказів належного виконання Договору поставки №П-8 від 16.06.2018 р.

За приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202 ГК України).

Як зазначалось вище, позивач 17.07.2019 звернувся до відповідача з претензією №09/250, в якій вимагав повернути суму попередньої оплати за товар 1304442,08 грн у місячний термін з дати отримання претензії.

Претензія отримана відповідачем 26.07.2019р., що стверджується наявним в матеріалах справи листом Укрпошти від 06.02.2020.

Разом з тим, відповідач в місячній строк до 26.08.2019 не повернув суму попередньої оплати, і лише 30.09.2019 повернув частину коштів в сумі 80010,00 грн.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання договору поставки або повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 1224432,08 грн не надав та доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимога про стягнення попередньої оплати є обґрунтованою та підлягає задоволенню у заявленій позивачем сумі.

Крім суми попередньої оплати позивач просить стягнути з відповідача 21403,58 грн інфляційних втрат та 17935,92 грн - 3% річні.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення попередньої оплати, позивачем нараховано відповідачеві інфляційні втрати та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за загальний період з 26.08.2019 (кінцева дата повернення попередньої оплати з дня отримання претензії) по 01.02.2020, з урахуванням частково повернутої суми попередньої оплати.

Право вимоги повернення суми попередньої оплати є правовим наслідком невиконання продавцем обов`язку з поставки, і не може вважатись грошовим зобов`язанням (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Проте, враховуючи, що зобов`язання відповідача щодо повернення попередньої оплати в сумі 1304442,08 грн. набуло статусу грошового зобов`язання після спливу місячного терміну з моменту отримання відповідачем вимоги (термін встановлений позивачем в претензії), тобто порушення відповідачем зобов`язання з повернення попередньої оплати настало з 26.08.2020 року.

Суд здійснивши розрахунок в системі «Ліга Закон» заявлених до стягнення 3% річних, в межах періоду зазначеного позивачем, з урахуванням часткової оплати, помилок не виявив, з огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 17935,92 грн - 3% річні підлягають задоволенню в межах заявлених вимог.

Водночас, оскільки арифметично вірний розмір інфляційних втрат, перерахований судом в межах вказаного позивачем періоду, становить 18930,18 грн інфляційних втрат, вимога позивача про стягнення з відповідача 21403,58 грн. - інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі встановленому судом.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо поставки товару чи повернення попередньої оплати.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню частково.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДОР ТРЕЙД" (вул. Зелена, 11, с.Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, 23220, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд" (вул.Театральна, 20, м.Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 01273,08 грн - попередньої оплати, 18930,18 грн індексу інфляції, 17935,92 грн - 3% річних та 18919,47 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 2473,40 грн індексу інфляції.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 37,10 грн - залишити за позивачем.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 01 жовтня 2020 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул.Театральна, 20, м.Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Зелена, 11, с.Зарванці, Вінницький район, Вінницька область, 23220)