ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.09.2020 Справа № 917/1603/18

Суддя господарського суду Полтавської області Іванко Л.А., при секретарі судового засідання Ісенко М.В., розглянувши

заяву Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про заміну сторони (боржника) на правонаступника у справі №917/1603/18

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", 36022, м.Полтава, вул. С.Поділ, 5, ідент. код 00131819

до Національного авіаційного університету (03058, м. Київ, просп. Космонавта Комарова, 1, ідент. код 01132330) в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, 39605, м. Кременчук, вул. Перемоги, 17/6, ідент. код 01132369

про стягнення 8767,00 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явились

встановив:

Господарським судом Полтавської області розглядалась позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету про стягнення 8767,00 грн. за порушення термінів оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №207 від 08.01.2008р., з яких: 7571,04 грн. - пені, 369,65 грн. інфляційних та 668,04 грн. - 3% річних (за активну електроенергію), 145,43 грн. - пені та 12,84 грн. - 3% річних (за реактивну електроенергію), а також 1762,00 грн. судових витрат.

За наслідками розгляду позовної заяви, рішенням господарським судом Полтавської області від 25.04.2019 року позов Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" задоволено повністю; стягнуто з Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 7571,04 грн. - пені за несвоєчасну оплату активної електроенергії 145,43 грн. пені за несвоєчасну сплату реактивної електроенергії, 668,04 грн. - 3 % річних за несвоєчасну оплату активної електроенергії, 12,84 грн. 3 % річних за несвоєчасну оплату реактивної електроенергії; 369,65 грн. інфляційні за несвоєчасну оплату активної електроенергії, 1762, 00 грн. витрат з оплати судового збору.

21.08.2019 року на виконання даного судового рішення господарським судом Полтавської області видано наказ у справі №917/1603/18.

26.12.2019 року до господарського суду Полтавської області надійшла заява (вх.№14369) Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про заміну сторони (боржника) на правонаступника у справі №917/1603/18.

Заява мотивована тим, що на момент пред`явлення наказу, Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету перебував в стадії ліквідації, розрахункові рахунки в управлінні Казначейства вже були закриті. Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету припинив свою діяльність. Наказ Господарського суду Полтавської області від 21.08.2019 року по справі №917/1603/18 на даний час залишається не виконаним.

При цьому, відповідно до наказу Національного авіаційного університету від 29.05.2019 року № 234/од припинено діяльність Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету та встановлено, що Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником Національного авіаційного університету в частині майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 року заяву Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області задоволено; замінено боржника: Кременчуцький льотний коледж Національного Авіаційного Університету у наказі господарського суду Полтавської області від 21.08.2018 року по справі №917/1603/18 на його правонаступника - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 року у справі №917/1603/18 апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 року у справі № 917/1603/18 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 04.08.2020 року у справі № 917/1603/18 касаційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ задоволено частково; ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 року у справі №917/1603/18 скасовано; справу №917/1603/18 передано на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Згідно витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19.08.2020 року заяву передано на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.09.2020 року заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.09.2020 року.

Учасники справи в засідання суду 24.09.2020 року не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до п. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути заяву за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву Управління Державної казначейської служби України у м.Кременчуці Полтавської області про заміну сторони (боржника) на правонаступника, суд встановив наступне:

26.12.2019 року до господарського суду Полтавської області надійшла заява (вх.№14369) Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області, в якій заявник просить суд замінити боржника в наказі господарського суду від 21.08.2018 року по справі №917/1603/18: Кременчуцький льотний коледж Національного Авіаційного Університету на правонаступника - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

В обґрунтування поданої заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області зазначає наступне.

До Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області (далі-управління Казначейства) 09.09.2019 року надійшла заява представника АТ "Полтаваобленерго" про примусове стягнення заборгованості з Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету на загальну суму 10529,00 грн. згідно наказу Господарського суду Полтавської області від 21.08.2019 року по справі №917/1603/18.

Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету перебував на казначейському обслуговуванні в управлінні Казначейства. Органи казначейства наділені повноваженнями щодо виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів відповідно до Порядку.

На момент пред`явлення наказу, Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету перебував в стадії ліквідації, розрахункові рахунки в управлінні Казначейства вже були закриті. Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на сьогоднішній день Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету припинив свою діяльність.

Наказ Господарського суду Полтавської області від 21.08.2019 року по справі №917/1603/18 на даний час залишається не виконаним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.03.2019 р. №186-р, передано цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (код згідно з ) із сфери управління Міністерства освіти і науки до сфери управління Міністерства внутрішніх справ з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремленого структурного підрозділу та перейменовано у Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

Пунктом 3 вищевказаного Розпорядження визначено: відповідно до частини 6 статті 23 Бюджетного кодексу України передати бюджетні призначення, передбачені у 2019 році Міністерству освіти і науки на функціонування Кременчуцького льотного коледжу, Міністерству внутрішніх справ.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.03.2019р. №186-р Рішенням Вченої ради Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.05.2019 р. №7/4 створено Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремлений підрозділ.

При цьому, відповідно до наказу Національного авіаційного університету від 29.05.2019 року №234/од припинено діяльність Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету та встановлено, що Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником Національного авіаційного університету в частині майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, у тому числі надання освітніх послуг.

Відповідно до статей 104, 106 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з частинами другою, третьою статті 107 ЦК України у разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи остання є повним правонаступником юридичної особи, що реорганізовується, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.05.2019 № 423 затверджено акт приймання-передачі від 23.05.2019 та прийнято до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України цілісний майновий комплекс Університету, зазначений в акті, разом з його кредиторською заборгованістю.

Актом приймання-передачі від 23.05.2019 (арк. спр.11-16, т.3) підтверджується, що цілісний майновий комплекс Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету (код згідно з ) передається із сфери управління Міністерства освіти і науки України до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремленого структурного підрозділу та надалі іменується Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

Таким чином, Харківський національний університет внутрішніх справ у встановлений законом спосіб надав згоду на прийняття до сфери свого управління цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу разом з його кредиторською заборгованістю, а через припинення діяльності як відокремленого структурного підрозділу в структурі Національного авіаційного університету, шляхом приєднання його до Харківського національного університету внутрішніх справ (ідент. код 08571096), останній вважається правонаступником кредиторської заборгованості Кременчуцького льотного коледжу.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Правонаступництво у порядку зазначеної статті можливе на будь-якій стадії судового процесу, а виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що при первісному розгляді судом заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про заміну сторони (боржника) на правонаступника у справі №917/1603/18 ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 року, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 року, вказану заяву задоволено; замінено боржника: Кременчуцький льотний коледж Національного Авіаційного Університету у наказі господарського суду Полтавської області від 21.08.2018 року по справі №917/1603/18 на його правонаступника - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

Зазначені судові рішення інстанцій обґрунтовані тим, що Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником кредиторської заборгованості Кременчуцького льотного коледжу, стягнутої за рішенням суду у даній справі.

При цьому, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.08.2020р. у справі № 917/1603/18 (арк. спр.187-202, т.2) ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.2020 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 року у справі № 917/1603/18 скасовано.

Касаційний господарський суд скасовуючи вищевказані судові рішення зазначив, що не може погодитись з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки суди, задовольняючи заяву Управління про заміну сторони (боржника) на правонаступника, керувалися нормами права, якими врегульовано питання правонаступництва у разі злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи; при цьому судами не визначено, хто фактично є боржником у даній справі - Національний авіаційний університет як юридична особа, яка не є припиненою та продовжує свою діяльність, чи Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету як відокремлений структурний підрозділ юридичної особи, який був переданий як цілісний майновий комплекс від однієї юридичної особи до іншої.

Тобто для вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для заміни сторони (боржника) на правонаступника судам необхідно було з`ясувати, хто був визнаний боржником за рішенням суду у даній справі та, в залежності від встановленого, застосувати відповідні норми права, якими врегульований правовий механізм правонаступництва.

Крім того, судам необхідно було встановити, чи увійшла до кредиторської заборгованості, яка зазначена в акті приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу, сума коштів, стягнута за рішенням суду у даній справі.

Суд касаційної інстанції зазначив, що під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та докази, в тому числі зазначені у даній постанові, об`єктивно оцінити відповідні докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті і, в залежності від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення, а також вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для врахування правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

З врахуванням вимог п. 4 ч. 5 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині рішення у спорі, пов`язаному зі стягненням грошових сум, зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Отже, стягувачем або боржником є юридична особа, а не її відокремлений структурний підрозділ, тому в резолютивній частині рішення слід зазначати місцезнаходження та ідентифікаційний код стягувача і боржника (юридичних осіб).

Суд встановив, що за змістом рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 року у справі № 917/1603/18 заборгованість з оплати спожитої теплової енергії перед Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" виникла у Кременчуцького льотного коледжу, який на момент прийняття рішення справі мав статус філії відокремленого підрозділу Національного авіаційного університету.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому, слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

На підставі викладеного вбачається, що Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету не будучи юридичною особою, сам по собі не може виступати боржником за судовим рішенням, а тому належним боржником у справі №917/1603/18 є Національний Авіаційний Університет в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного Авіаційного Університету, як і зазначено в резолютивній частині рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 року у справі №917/1603/18.

На виконання приписів Верховного суду, викладених в постанові від 04.08.2020 року по справі № 917/1603/18 щодо необхідності встановлення, чи увійшла до кредиторської заборгованості, яка зазначена в акті приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу, сума коштів, стягнута за рішенням суду у даній справі, господарським судом Полтавської області встановлено наступне.

22.09.2020 року до господарського суду від Харківського національного університету внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ надійшло пояснення (вхід.№10460), в якому останній повідомляє, що сума коштів вказана у справі №917/1603/18 не увійшла до Акту приймання - передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 30.05.2019 року №423, та просить відмовити у задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про заміну сторони (боржника) на правонаступника.

Окрім того, Верховний суд у постанові від 04.08.2020р. по справі №917/1603/18 звернув увагу на те, що під час нового розгляду справи господарському суду необхідно вирішити питання щодо наявності чи відсутності підстав для врахування правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №922/4519/14, яка полягає, зокрема, у наступному.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З викладеного вбачається, що процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України).

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Таким чином, приймаючи до уваги приписи статей 104 та 109 ЦК України, хоча при виділі юридична особа, з якої був здійснений виділ, не припиняється, юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, є правонаступником юридичної особи, з якої був здійснений виділ, за зобов`язаннями, які перейшли згідно з розподільчим балансом. Водночас юридична особа, з якої був здійснений виділ, та юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несуть у відношенні одна до одної додаткову (субсидіарну) відповідальність щодо зобов`язань, у яких вони не є основними боржниками після здійсненого виділу в силу вказівки закону, який регламентує процедуру виділу, а не виходячи із змісту матеріальних зобов`язальних правовідносин, які зумовлюють можливість пред`явлення кредитором вимоги до інших осіб, крім основного боржника (наприклад, субсидіарна відповідальність батьків (піклувальників) за шкоду, заподіяну неповнолітньою особою, встановлена договором поруки субсидіарна відповідальність поручителя тощо).

Статтею 619 ЦК України визначено право кредитора на отримання задоволення своєї вимоги як від основного, так і від субсидіарного боржника.

Частиною 2 статті 619 ЦК України визначено, що до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Положення частини 2 статті 619 ЦК України підлягають застосуванню до тих обставин, коли на момент пред`явлення вимоги в матеріальному правовідношенні наявні одночасно й основний, і субсидіарний боржники. В іншому випадку формальне дотримання положень частини другої статті 619 ЦК України до випадку виникнення субсидіарного боржника за наслідками процедури виділу призводить до висновку про можливість повторного судового розгляду справи, спір у якій вже було вирішено судом у повному та належному складі сторін, зобов`язаних у матеріальних правовідносинах.

При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує те, що передача основним боржником - стороною у виконавчому провадженні правонаступнику за наслідками реорганізації у спосіб виділу основної кількості прав, зокрема, нерухомого майна та залишення за собою лише зобов`язань, на що кредитор не впливає, може ускладнити виконання цих зобов`язань, зокрема, за рахунок відповідного нерухомого майна, тобто такий спосіб реорганізації може бути спрямований на ухилення основного боржника від виконання своїх зобов`язань.

Невиконання основним боржником у процесі виконавчого провадження судового рішення внаслідок, наприклад, недостатності коштів у такого боржника ускладнить реалізацію кредитором права на задоволення своєї вимоги від субсидіарного боржника.

Водночас забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності, тому, що за аналогією закону у випадках, коли один (первісний) боржник у матеріальному правовідношенні замінюється двома боржниками, суд має замінити такого боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (основним і субсидіарним боржниками).

Таким чином, як зазначила Велика Палата Верховного суду, після заміни первісного боржника у виконавчому провадженні двома боржниками - основним і субсидіарним - виконавчі дії з виконання рішення мають вчинятися щодо обох цих боржників.

З матеріалів справи вбачається, що в заяві Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про заміну сторони (боржника) на правонаступника заявником заявлено до суду лише вимогу про заміну боржника в наказі господарського суду від 21.08.2019 року по справі № 917/1603/18 - Кременчуцького льотного коледжу Національного Авіаційного Університету на правонаступника - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

За правилом ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, суд не має права вийти за межі вимог, які були заявлені Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області, змінивши одного боржника як сторону виконавчого провадження двома боржниками (основним і субсидіарним боржниками).

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, суд під час нового розгляду заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області про заміну сторони (боржника) на правонаступника дійшов висновку, що зазначена заява задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

Керуючись ст. ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області (вх.№14369 від 26.12.2019р.) про заміну сторони (боржника) на правонаступника у справі № 917/1603/18 відмовити.

2. Ухвалу надіслати учасника справи в порядку, передбаченому статтею 242 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання/ (ст.ст.175, 235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.09.2020р.

Суддя Іванко Л.А.