РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2020Справа № 910/6504/20

За позовом Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

до Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР»

про стягнення 4 288 409,84 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники:

позивач: Баган Т.Г. за довіреністю № 5/9 від 02.01.2020

відповідач: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» (відповідач) про стягнення заборгованості на підставі Договору № 4-546/1-с/2016 від 18.12.2015 (далі - Договір) у загальній сумі 4 288 409,84 грн, з яких: 4 077 667,36 грн основного боргу, 173 072,92 грн пені, 12 423,30 грн інфляційних втрат та 25 246,26 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов вищевказаного договору в частині своєчасного здійснення розрахунків за надані позивачем телекомунікаційні послуги за грудень 2019 року та січень - березень 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 залишено позовну заяву Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

29.05.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 № 910/6504/20 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі 06.07.2020 о 16:20 год.

01.07.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження в порядку ст. 177 ГПК України.

01.07.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. В якості доказів до наведеного клопотання відповідач долучив копії платіжних доручень до Договору № 4-546/1-с/2016 від 18.12.2015.

У підготовче засідання, призначене на 06.07.2020, з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

У підготовчому засіданні здійснювався розгляд клопотання відповідача про продовження строку підготовчого провадження в порядку ст. 177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі на 06.08.2020 о 11:40 год.

17.07.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання. Зазначеним клопотанням позивач просив суд закрити провадження у справі № 910/6504/20 в частині вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» основного боргу у сумі 4 077 667,36 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору. Позовні вимоги в іншій частині про стягнення 173 072,92 грн пені, 12 423,30 грн інфляційних втрат та 25 246,26 грн 3% річних позивач підтримав. Зазначеним клопотанням позивач також просив суд здійснювати розгляд справи без його участі та вирішити питання про повернення йому судового збору.

03.08.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання. Зазначеним клопотанням відповідач просив продовжити строк підготовчого провадження та відкласти розгляд справи.

У підготовче засідання, призначене на 06.08.2020, представники позивача та відповідача не з`явились, про дату час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні здійснювався розгляд клопотання позивача про закриття провадження у справі № 910/6504/20 в частині вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» основного боргу у сумі 4077667,36 грн.

Судом встановлено, що матеріали справи містять долучені відповідачем до клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 01.07.2020 копії платіжних доручень на загальну суму 4 077 667,36 грн.

Ознайомившись з платіжними дорученнями, судом встановлено, що заборгованість була сплачена відповідачем після звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Зі змісту клопотання позивача про закриття провадження у справі № 910/6504/20 в частині вимог позивача про стягнення основного боргу у сумі 4077667,36 грн вбачається, що позивач зарахування зазначених коштів підтверджує.

Суд дійшов висновку про відсутність предмету спору в частині вимог позивача про стягнення основної суми заборгованості.

За приписами п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» основного боргу у сумі 4 077 667,36 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У підготовчому засіданні 06.08.2020 здійснювався розгляд клопотання відповідача про продовження строків підготовчого провадження та відкладення розгляду справи.

Суд зазначив, що строки підготовчого провадження вже продовжено ухвалою суду від 06.07.2020, а тому клопотання в цій частині відхилено.

Суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 закрито провадження у справі № 910/6504/20 в частині вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» основного боргу у сумі 4 077 667,36 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору та відкладено підготовче засідання у справі на 10.09.2020 о 10:20 год.

У підготовче засідання, призначене на 10.09.2020, представники позивача та відповідача не з`явились, про дату час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні, призначеному на 10.09.2020, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.09.2020 о 10:20 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 № 910/6504/20 повернуто Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір.

У судове засідання, призначене на 28.09.2020, представник позивача з`явився. Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 28.09.2020 за відсутності відповідача (його представника).

У судовому засіданні 28.09.2020 судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 28.09.2020 судом було заслухано вступне слово позивача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 28.09.2020 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Представник позивача виступив з промовою (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 28.09.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши передставника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд

УСТАНОВИВ:

18.12.2015 між Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (виконавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» (замовник, відповідач) укладено Договір № 4-546/1-с/2016 (далі - Договір або Договір № 4-546/1-с/2016 від 18.12.2015), предметом якого відповідно до п. 1.1 є надання виконавцем технічних послуг замовнику, а саме: телекомунікаційних послуг у відповідності до ліцензій виконавця на технічне обслуговування і експлуатацію мереж ефірного телемовлення; виконання робіт по сервісному обслуговуванню телевізійного передавального та супутниково-приймального обладнання замовника, перелік якого наведено у Додатку № 1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною Договору (надалі - обладнання), включаючи щомісячні профілактичні роботи з вимірюванням протокольних параметрів телевізійних передавачів; ремонт обладнання та виконання інших робіт, необхідних для якісного функціонування обладнання (надалі - послуги).

Умовами п. 2.3 Договору передбачено обов`язок замовника, зокрема, своєчасно здійснювати розрахунки за надані послуги за рахунками, виставленими виконавцем на підставі відповідних актів про надані послуги, які щомісячно підписуються уповноваженими представниками сторін, як це зазначено у розділі 5 Договору.

Пунктами 3.1 та 3.2 Договору сторони погодили, що вартість послуг, передбачених п. 1.1.1 - 1.1.2 цього Договору, визначається Додатком № 1 до даного Договору, а вартість послуг, передбачених п. 1.1.3 цього Договору, визначається сторонами в кожному окремому випадку шляхом підписання Додаткової угоди.

Згідно п. 5.2 Договору на підставі звітів, отриманих від філій, виконавець щомісячно, не пізніше 7-ого числа, складає акт прийняття наданих послуг і зведення на оплату наданих послуг технічними засобами за підсумками роботи, після чого направляє рахунок, акт і зведення замовнику.

Відповідно до п. 5.3 Договору замовник у триденний строк після отримання рахунку, Акту і зведення, розглядає їх, і у випадку відсутності зауважень або заперечень підписує Акт і повертає Виконавцю.

За наявності зауважень або заперечень до рахунку, Акту або зведення Замовник протягом трьох днів після їх отримання, складає протокол зауважень та/або заперечень, направляє його Виконавцю та скликає оперативну нараду Сторін для врегулювання розбіжностей, що виникли. В разі не досягнення згоди Сторонами на оперативній нараді, спірні питання вирішуються відповідно до чинного законодавства. (п. 5.4 Договору).

Згідно п. 5.6 Договору у разі неотримання виконавцем протоколу зауважень або заперечень від Замовника в зазначений п. 5.4 строк, послуга вважається прийнятою замовником в обсязі, визначеному Актом прийняття, а сума, що зазначена в акті, вважається узгодженою сторонами і підлягає оплаті.

До 5 числа поточного місяця замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 30% вартості послуг у поточному місяці за цінами, визначеними на підставі Додатку № 1. Не пізніше 10 числа наступного місяця проводиться остаточний розрахунок за надані послуги з урахуванням авансу (п. 5.10 Договору).

Пунктом 6.6 Договору сторони передбачили, що за несвоєчасне проведення остаточного розрахунку у строк, передбачений п. 5.10 Договору, замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу та за весь період такого прострочення.

Цей Договір набуває чинності з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року включно, а в частині виникнення фінансових зобов`зань по договору - до їх повного виконання (п. 10.1 Договору).

Умовами п. 1 Додаткової угоди № 8 від 27.12.2019 сторони домовились продовжити термін дії Договору № 4-546/1-с/2016 від 18.12.2015 до 31.12.2020 року включно або до дати, яка буде визначена постановою Кабінету Міністрів України та рішенням Національної Ради України з питань телебачення і радіомовлення, як дата припинення використання радіотехнології аналогового телевізійного мовлення в Україні, в залежності від того, яка з дат настане раніше.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст. 74 ГПК України передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Судом встановлено, що позивачем направлялися відповідачу для підписання акти виконання робіт (надання послуг) № 1880 від 31.12.2019 на суму 1 224 376,33 грн, № 127 від 31.01.2020 на суму 1 224 376,33 грн, № 288 від 29.02.2020 на суму 787 677,19 грн, № 463 від 31.03.2020 на суму 841 237,51 грн.

Враховуючи положення п. 5.6 Договору та відсутність зауважень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку, що вищезазначені послуги були прийняті відповідачем, а відтак останній був зобов`язаний оплатити надані позивачем телекомунікаційні послуги у строк, зазначений у Договорі № 4-546/1-с/2016 від 18.12.2015.

Матеріали справи також містять виставлені позивачем відповідачу рахунки на сплату телекомунікаційних послуг № 1802 від 01.12.2019, № 1969 від 31.12.2019, № 5 від 01.01.2020, № 144 від 31.01.2020, № 143 від 01.02.2020, № 314 від 29.02.2020, № 313 від 01.03.2020, № 499 від 31.03.2020 на загальну суму 4 077 667,36 грн.

По матеріалам справи судом було встановлено, що у період з 13.05.2020 по 09.06.2020 (тобто після подання позовної заяви 08.05.2020 та відкриття 03.06.2020 провадження у справі № 910/6504/20) відповідачем було сплачено позивачу суму основного боргу в розмірі 4 077 667,36 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 2322, № 2323, № 2324 та № 2325 від 13.05.2020, № 2619 та № 2620 від 01.06.2020, № 2689 та № 2690 від 05.06.2020, № 2727 та № 2732 від 09.06.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 закрито провадження у справі № 910/6504/20 в частині вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» основного боргу у сумі 4 077 667,36 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 173 072,92 грн пені, 12 423,30 грн інфляційних втрат та 25 246,26 грн 3% річних.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 12 423,30, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодуксу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідний висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено в постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» перевірку заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань встановив, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 12 423,30 грн інфляційних нарахувань підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних в сумі 25 246,26 грн.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» перевірку заявленої до стягнення суми 3% річних в розмірі 25 246,26 грн, суд дійшов висновку, що сума 3% річних, розрахована позивачем, не суперечить нормам чинного законодавства, однак при здійсненні розрахунку позивачем було допущено арифметичні помилки.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 25 177,48 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 173 072,92 грн.

Пунктом 6.6 Договору сторони передбачили, що за несвоєчасне проведення остаточного розрахунку у строк, передбачений п. 5.10 Договору, замовник сплачує пеню, яка обчислюється від суми заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу та за весь період такого прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем у позовній заяві, судом встановлено, що позивач вірно визначив період нарахування пені по кожному рахунку на оплату окремо, однак при здійсненні рорахунку допустив арифметичні помилки.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» перевірку заявленої до стягнення суми пені, суд дійшов висновку, що обґрунтованою є сума пені у загальному розмірі 172 600,03 грн.

Враховуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 172 600,03 грн пені.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до стст 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 64 326,15 грн.

Судовий збір у сумі 30 582,50 грн повернуто позивачу зі спеціального фонду Державного бюджету ухвалою суду від 28.09.2020 № 910/6504/20.

Суд вирішує про питання про розподіл між сторонами судового збору в іншій сумі - 33 743,65грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України, часткове задоволення позову та з огляду на ту обставину, що відповідач погасив борг перед позивачем після звернення позивача до суду з позовом, судовий збір у сумі 33 656,91 грн покладається на відповідача, а у сумі 83,74 грн на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86, 124, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 30; ідентифікаційний код 23507865) на користь Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, вул. 10; ідентифікаційний код 01190043) 172 600,03 грн (сто сімдесят дві тисячі шістсот гривень 03 коп.) пені, 25 177,48 грн (двадцять п`ять тисяч сто сімдесят сім гривень 48 коп.) 3% річних, 12 423,30 грн (дванадцять тисяч чотириста двадцять три гривні 30 коп.) інфляційних втрат та 33 656,91 грн (тридцять три тисячі шістсот п`ятдесят шість гривень 91 коп.) судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (чч 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені стст 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 29.09.2020.

Суддя Гумега О.В.