ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р. Справа№ 910/9004/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Верховця А.А.

Полякова Б.М.

за участю секретаря Звершховської І.А.

та представників:

від ТОВ КВФ "Резерв" - Пільх А.В. дов. б/н від 26.03.2020р.;

від ТОВ "Карбон ЛТД" - Твердохлєбов Є.Г. наказ №02-К від 29.01.2019р.;

від боржника - ліквідатор Родь А.О. посвідчення,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційно-виробнича фірма (далі - ТОВ КВФ) "Резерв"

на ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2020р.

(повний текст складено 27.07.2020р.)

за заявою ТОВ "КВФ "Резерв" про визнання поточних кредиторських вимог

у справі №910/9004/13 (суддя Паламар П.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Карбон ЛТД"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Денді-Карбон»

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 22.07.2020р. по справі №910/9004/13 у задоволенні заяви ТОВ "КВФ "Резерв" про визнання поточних кредиторських вимог у розмірі 1 337 831,57 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, ТОВ "КВФ "Резерв" подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2020р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ТОВ "КВФ " Резерв" до ТОВ «Денді-Карбон» в розмірі 1 337 831,57 грн. і включити їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів ТОВ "Денді-Карбон"; судові витрати по справі покласти на боржника ТОВ "Денді-Карбон".

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор Родь А.О. при розгляді скарги покладається на суд.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "КВФ "Резерв" на ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2020р. по справі №910/9004/13 та призначено її до розгляду на 28.09.2020р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020р. апеляційну скаргу ТОВ "КВФ "Резерв" на ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2020р. прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду та призначено її розгляд.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора Родь А.О. і представників ТОВ КВФ "Резерв", ТОВ "Карбон ЛТД", дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим КУзПБ, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

У травні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" звернулося до місцевого суду із заявою про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Денді-Карбон".

Ухвалою суду першої інстанції від 18 червня 2013 р. було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Денді-Карбон".

Ухвалою місцевого суду від 10 вересня 2013 р. було затверджено реєстр вимог кредиторів боржника з грошовими вимогами ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" у розмірі 1 006 908,33 грн., з яких: 796 908,33 грн. - вимоги 4 черги, 210 000 грн. - вимоги шостої черги, ТОВ "Карбон ЛТД" у розмірі 452 160,26 грн. - вимоги четвертої черги.

Постановою місцевого суду від 17.01.2018р. по справі №910/9004/13 боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Рудя А.О.

У лютому 2020 року ТОВ "КВФ "Резерв" звернулось до суду першої інстанції із заявою про визнання поточних кредиторських вимог на суму 1 337 831,57 грн., обґрунтовуючи її тим, що, з часу затвердження ухвалою місцевого суду від 10.09.2013 року реєстру вимог кредиторів, він на підставі договору про відступлення права вимоги від 10.07.2017 р., укладеного з Приватним акціонерним товариством "КБ "Земельний капітал" (далі - Банк) став правонаступником останнього за вимогами, які виникли з кредитного договору № 005-2011 від 25 лютого 2011 р. Заявлені Банком вимоги з підстав цього договору на суму 1 006 908,33 грн. були визнані місцевим судом та включені до реєстру вимог конкурсних кредиторів. З того часу боржник не повернув наданий кредит, на залишок якого ним за період з 18 червня 2013 до 16 січня 2018 років були нараховані проценти у розмірі 673 783,56 грн. Крім того, у зв`язку з несвоєчасною сплатою цих процентів, ТОВ "КВФ "Резерв" на суму указаної заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України були нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

Оскільки вимоги з оплати процентів та сум за прострочення їх сплати у загальному розмірі 1 337 831,57 грн. виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство, заявник просив місцевий суд на підставі ч. 14 ст. 39 КУзПБ визнати їх поточними та включити до реєстру кредиторських вимог.

Як вже було вказано вище, ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2013р. було затверджено реєстр кредиторів боржника з грошовими вимогами ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" у розмірі 1 006 908,33 грн., з яких: 796 908,33 грн. - вимоги 4 черги, 210 000 грн. - вимоги шостої черги, ТОВ "Карбон ЛТД" у розмірі 452 160,26 грн. - вимоги четвертої черги.

Ухвалою суду першої інстанції від 14.11.2017р. було замінено кредитора Приватне акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційно-виробнича фірма "Резерв".

З наявних у справі матеріалів вбачається, що вимоги Банку у розмірі 1 006 908,33 грн. ґрунтувалися на порушенні боржником зобов`язань по виконанню кредитного договору № 005-2011 від 25 лютого 2011 року з повернення наданого кредиту в розмірі 700 000 грн.

Згідно з умовами вищевказаного кредитного договору Банк, при наявності кредитних ресурсів, зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної відзивної кредитної лінії лімітом 700 000 грн., а останній - повернути кредит, а також сплачувати проценти у розмірі 21% річних.

Кредит був наданий боржнику на строк до 24 лютого 2012 р.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до повернення позики.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Місцевим судом було правильно встановлено, що, з урахуванням умов договору щодо строку надання кредиту, нараховувати передбачені договором проценти Банк мав право до 24 лютого 2012 р.

В силу вимог ст. 514 ЦК України до заявника перейшли права банку як кредитора у справі в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами, як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування договірних процентів за неправомірне користування грошовими коштами є мірою відповідальності, передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Ухвалою місцевого суду від 18 червня 2013 р., у зв`язку із порушенням провадження у даній справі, було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Місцевий суд законно і обгрунтовано відмовив ТОВ "КВФ "Резерв" у задоволенні заяви про визнання поточних кредиторських вимог у розмірі 1 337 831,57 грн.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ КВФ "Резерв" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 22.07.2020р. у справі № 910/9004/13 - без змін.

Справу № 910/9004/13 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.09.2020р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді А.А. Верховець

Б.М. Поляков