ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/742/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників: позивача не з`явився, відповідача не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Придніпровське до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (далі - СТОВ) "Придніпровське" звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання за СТОВ "Придніпровське" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:6018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що він є власником спірної земельної ділянки з двох підстав: внаслідок перетворення КСП у СТОВ та внаслідок набуття права власності на будівлі і споруди, які знаходяться на вказаній земельній ділянці. Позивач, листом від 14.05.2020, звернувся до відповідача з вимогою про передачу землі, але відповідачем земля не передана. Позивач вважає, що спірна земельна ділянка незаконно віднесена до державної власності, що підтверджується відомостями Державного земельного кадастру.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

06.07.2020 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог посилаючись на те, що позивач не надав (не довів обставини) підтвердження щодо порушення або невизнання Головним управлінням його прав та законних інтересів щодо отримання земельної ділянки у власність.

09.07.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач відхилив доводи відповідача, викладені у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 16.07.2020 підготовче засідання у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті на 11:30 год. 22 вересня 2020 року.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Про час, дату та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином (через засоби електронної пошти), що підтверджується електронним повідомленням від 17.07.2020.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

24.07.1997 згідно Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи було зареєстровано Колективне сільськогосподарське підприємство "Придніпровське", код 03793583.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 17.08.1997 серія ЧР №19-8 колективному сільськогосподарському підприємству "Придніпровське" с. Придніпровське Чорнобаївського району Черкаської області відповідно до рішення районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 21.07.1997 № 139 було передано у колективну власність 2084,9 га землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва. Цей Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів а право колективної власності на землю за № 28.

18.02.2000 на зборах упровноважених членів КСП "Придніпровське" було прийнято рішення про реорганізацію цього КСП у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", яке стало правонаступником КСП "Придніпровське ", що підтверджується витягом з протоколу загальних зборів членів КСП "Придніпровське " від 18.02.2000 №1 та витягом із статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровське", затвердженого рішенням установчих зборів засновників, оформленим протоколом від 18.02.2000 №1.

З довідки Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 03.06.2020 №252 вбачається, що до складу земель, які були передані у власність колективному сільськогосподарському підприємству "Придніпровське" на підставі Державного акту на право колективної власності на землю від 17.08.1997 серія ЧР №19-8 входила і спірна земельна ділянка як земля під господарськими будівлями та дворами, тому вона не підлягала розпаюванню і не була розпайована, а залишилася у власності КСП "Придніпровське", правонаступником якого став позивач.

Право власності на нерухоме майно (комплекс, МТФ №2) позивача, як власника, було зареєстроване 09.02.2011, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, видане Придніпровською сільською радою на підставі рішення виконкому Придніпровської сільської ради № 84 від 10.12.2010.

Право власності на розміщені на спірній земельній ділянці об`єкти нерухомого майна комплекс МТФ №2, який від КСП "Придніпровське" перейшло до його правонаступника - позивача, 31.05.2016 було зареєстроване за останнім у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою із цього реєстру від 08.06.2016 індексний номер 60899179.

За наявними у Державному земельному кадастрі відомостями про спірну земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:6018 площею 2,6158 га з місцем розташування: Черкаська область, Чорнобаївський район, Придніпровська сільська рада, ця земельна ділянка є власністю держави.

14.05.2020 позивач направив відповідачу лист про скасування та припинення записів у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власність спірної земельної ділянки і передати її у власність позивачу.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що у визначений законодавством термін поінформувало СТОВ «Придніпровське» листом від 03.06.2020 № 32-23-0.2-4268/2-20.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.2 Закону України "Про власність" від 07.02.1991 передбачала, що власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Всі форми власності є рівноправними.

Згідно ч.2 ст.20 Закону України "Про власність" від 07.02.1991 в редакції Закону України від 28.03.1995 суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно ст.3 Земельного кодексу України від 18.12.1990 в редакції, чинній на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю від 17.08.1997 серія ЧР №19-8, власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Власник землі міг вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею.

Ст.5 Земельного кодексу України від 18.12.1990 визначено, що суб`єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

У відповідності до ст. 22, ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Ч.6 ст.31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14.02.1992 передбачено, що при перетворенні одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

За приписами п. 7 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України від 25.10.2001 громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

- реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

- на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

За змістом п. 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 №258, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 за №852/21164, затверджено Положення про Головне управління Держземагенства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане, і яке, серед іншого, розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2015 № 5 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру утворені, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Наказом комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України від 29.04.2015 №3 Головне управління Держземагентства у Черкаській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Суд приходить до висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області є належним відповідачем.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Внаслідок перетворення у 2000 році КСП "Придніпровське" у СТОВ "Придніпровське" до останнього перешли усі майнові права і обов`язки колишнього КСП "Придніпровське", в тому числі і його права власності на спірну земельну ділянку, яка не підлягла паюванню. Це право власності перейшло до позивача в силу закону, і на час його виникнення законодавство не передбачало його обов`язкової реєстрації. Відтак, таке право наразі є дійсним.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31.08.2018 у справі № 924/1020/17.

Таким чином, суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на спірну земельну ділянку як правонаступник реорганізованого КСП "Придніпровське".

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

На земельній ділянці кадастровий номер :03:000:6018 розміщені будівлі та споруди: тип об`єкта - навіс для сіна, У, залізобетонний паркан.

До переоформлення права власності на СТОВ «Придніпровське» вказані будівлі та споруди були власністю КСП «Придніпровське». Ці обставини підтверджуються довідкою Придніпровської сільської ради від 03.06.2020 № 253.

Факт того, що вказані будівлі та споруди є власністю СТОВ «Придніпровське», підтверджується також Свідоцтвом про право власності від 09.02.2011 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме № 60899179.

Суд вважає, що принцип спільної юридичної долі нерухомого майна та земельної ділянки, на якій це майно розміщене, закріплений наведеними законодавчими нормами, зумовлений невіддільністю нерухомого майна від земельної ділянки, на якій воно розміщене, і яка фактично є його частиною, та має на меті дотримання законних прав та інтересів власника нерухомого майна, а також забезпечення можливості реалізації ним відповідних правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

Отже, правомірність набуття позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:6018, площею 2,6158 га, з місцем розташування: Черкаська область, Чорнобаївський район, Придніпровська сільська рада, є доведеною.

За приписами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд враховує, що спірна земельна ділянка станом на час розгляду справи, віднесена до державної власності в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Належних і допустимих доказів щодо правомірності набуття права державної власності на спірну земельну ділянку колишнього КСП "Придніпровське" відповідачем до суду не надано.

Крім того, відповідачем не усунуто перешкод позивачу в здійсненні ним свого права власності на спірну земельну ділянку, в тому числі і щодо його державної реєстрації за позивачем.

Вище зазначене свідчить про те, що відповідач не визнає права власності на спірну земельну ділянку за позивачем. Тому, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в судовому порядку.

З огляду на вище викладені обставини справи і приписи законодавства суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" (вул. Леніна, б. 1, с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19952, ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:6018, площею 2,6158 га з місцем розташування: Черкаська область, Чорнобаївський район, Придніпровська сільська рада.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18008, ) на користь Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Придніпровське" (вул. Леніна, б. 1, с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19952, ) 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.10.2020.

Суддя К.І. Довгань