ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Справа № 918/40/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.,

представники учасників справи:

прокурор- Марщівська О.П.;

позивач- Поліщук І.С.;

відповідач- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обме-женою відповідальністю «Дісан» на рішення господарського суду Рівненської області від 10.03. 2020, повний текст якого складено 16.03.2020, у справі №918/40/20 (суддя Качур А.М.)

за позовом Заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури

в інтересах держави, в особі Рівненської міської ради м.Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісан» м.Київ

про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок,-

У січні 2020 року Заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури (надалі в тексті Прокурор) в інтересах держави в особі Рівненської міської ради (надалі в тексті Міська рада) звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісан» (надалі в тексті Товариство) звільненити самовільно зайня-ті земельні ділянки.(арк.справи 1-11).

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.03.2020 у справі №918/40/20 задо-волено позов Прокурора та ухвалено ТзОВ «Дісан» звільнити самовільно зайняті земельні ділянку загальною площею 0,1097 га та 0,0304 га, яка є суміжною з земельною ділянкою к.н. : 01:001:0100 та розташовані в районі вулиць Соборна та Млинівської у м.Рівне, та привести їх у попередній стан шляхом знесення паркану. Рішення вмотивоване тим, що обставини справи свід-чать про самовільне зайняття земельних ділянок загальною площею 0,1097 га та 0,0304 га. Ці само-вільно зайняті земельні ділянки розташовані в районі вулиць Соборна та Млинівської у м.Рівне та є суміжними із земельною ділянкою к.н. :01:001:0100, яка на законних підставах вико-ристовується Відповідачем. Таким чином, через порушення Відповідачем прав територіальної гро-мади міста Рівного щодо земельних ділянок комунальної власності позовні вимоги прокуратури про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок є законними та обґрунтованими, та таки-ми, що мають бути задоволені.(арк.справи 69-75).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівнен-ської області від 10.03.2020 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задово-ленні позову.(арк.справи 87-94).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та процесуа-льного права. На думку Скаржника, судом безпідставно не було повно та всебічно з`ясовані обс-тавини даної господарської справи, не взято до уваги актуальність та достовірність наданих сто-роною Позивача доказів, важливими для правильного вирішення справи по суті. Судовий розгляд справи здійснювався без особистої участі ТзОВ «Дісан». Судом не було вирішено питання про витребування у Відповідача правовстановлюючих документів та/або будь-яких інших документів на спірні земельні ділянки для розміщення певних об`єктів (в тому числі влаштування парканів). Ні Позивач, ні Рівненська міська рада, не надали суду правовстановлюючих документів на підт-вердження права власності Міської ради на оспорюванні земельні ділянки загальною площею 0,1401 га. Також зазначив, що в матеріалах справи №918/40/20 відсутні будь які документи, на підтвердження даного факту.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито про-вадження у справі №918/40/20, а також зупинено провадження до розгляду Великою Палатою Вер-ховного Суду справи №912/2385/18.(арк.справи 112-113).

Ухвалою від 03.08.2020 поновлено провадження та призначено справу до розгляду на 15.09. 2020, а ухвалою від 15.09.2020 відкладено розгляд справи на 29.09.2020 та витребувано у Скар-жника докази наявності у адвоката Крутня І.В. повноважень на представництво інтересів ТзОВ «Дісан» у Північно-західному апеляційному господарському суді.(арк.справи 120, 133).

18.09.2020 через канцелярію суду надійшло клопотання Прокурора про долучення до мате-ріалів справи копій листів ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, з яких вбачається, що ТзОВ «Дісан» демонтовано металевий паркан на спірних земельних ділянках.(арк.справи 135-139).

23.09.2020 на виконання вимог ухвали суду Відповідач подав ордер адвоката Крутня І.В. на підтвердження повноважень на представництво інтересів ТзОВ «Дісан» у Північно-західному апе-ляційному господарському суді.(арк.справи 146-147).

У судових засіданнях апеляційної інстанції 15.09.2020 та 29.09.2020 Прокурор та представ-ник Позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги та надали свої пояснення. Заува-жили, що рішення суду першої інстанції фактично вже виконано.

Скаржник не забезпечив явку свого уповноваженого представника у призначене на 15.09. 2020 та 29.09.2020 судове засідання. Однак, у день судового засідання 29.09.2020 помічник адво-ката Крутня І.В. подав клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на погане самопочуття адвоката.

В судовому засіданні 29.09.2020 колегія суддів відхилила клопотання про відкладення з ог-ляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для відкладення. Крім того, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. При цьому, апеляційне провадження порушено саме за скаргою Від-повідача, а Товариство будучи юридичною особою не обмежене колом представників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2018 старшим державним інспектором у сфері дер-жавного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства Ук-раїни про охорону земель Рівненської області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Дісан» при використанні земельної ділянки площею 1,0214 га з кадастровим номером :01:001:0100, яка розташована на території міста Рівне, про що складено акт №1225-ДК/1373/АП/09/01/-18.(арк. справи 12).

В результаті перевірки встановлено, що відповідно до договору суборенди від 06.11.2015 земельну ділянку площею 1,0214 га, к.н. :01:001:0100, передано в суборенду ТзОВ «Ді-сан» для будівництва житлових будинків з торговим комплексом в м.Рівному у мікрорайоні №92 «Ювілейний» (IV містобудівельний комплекс). Водночас, окрім зазначеної земельної ділянки ТзОВ «Дісан» використовується суміжні земельні ділянки по межі від «А» до «Б» площею 0,1097 га та по межі від «В» до «Г» площею 0,0304 га шляхом влаштуванням металевого паркану. Від-повідно до даних Державного земельного кадастру, зазначені земельні ділянки, які є дотичними до ділянки орендованої відповідачем, відносяться до земель запасу житлової громадської забудови комунальної власності Рівненської міської ради. Встановлені обставини свідчать про порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Вказані обставини також відображені в акті обстеження земельної ділянки №1225-ДК/4/ АО/10/01/-19 від 17.01.2019.(арк.справи 13).

Матеріали справи свідчать, що 17.01.2019 на директора ТзОВ «Дісан» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №1225-ДК/0000050/П/07/01/-19. Відпові-дальність за вказане правопорушення передбачена статтею 53-1 КУпАП. А тому відносно віднос-но директора винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в сумі 15 028 грн. 80 коп., а також направлено повідомлення про сплату з розрахунком.(арк.справи 14, 15, 17-19).

Директору ТзОВ «Дісан» Штепе-Пекуру В.С. також внесено припис від 17.01.2019 №1224-ДК/11Пр/03/01/-19 з вимогою усунути порушення вимог земельного законодавства у строк до 18.02.2019.(арк.справи 16).

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2019 проведено позапланову перевірку стану вико-нання вимог припису від 17.01.2019 року №1224-ДК/11Пр/03/01/-19 директором ТзОВ «Дісан» Штепе-Пекуром В.С., про що складено акт від 19.03.2019 №182-ДК/191/АП/09/01/-18. За резуль-татами вказаної перевірки встановлено, що вимоги припису не виконано.(арк.справи 20).

У зв`язку з невиконанням ТзОВ «Дісан» припису щодо необхідності звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки спеціалістами Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення №182-ДК/0000130/П/07/01/-19 та винесено постанову №182-ДК/000013 0/ПО/08/01/-19 про притягнення директора ТзОВ «Дісан» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 255 грн. а також винесено постанову від 20.03.2020 про накладення адміністративного стягнення з директо-ра.(арк.справи 21-22).

Згідно з приписом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 19.09. 2019 №182-ДК/96/Пр/03/01/-19 директора ТзОВ «Дісан» Штепі-Пекур В.С. зобов`язано усунути по-рушення вимог земельного законодавства у строк протягом 30 днів.(арк.справи 23).

Вважаючи, що самовільним зайняттям ТзОВ «Дісан» земельних ділянок площею 0,1097 га та 0,0304 га, які є суміжними з земельною ділянкою к.н. :01:001:0100 та розташовані в районі вулиць Соборна та Млинівської у м.Рівне, порушено права держави в особі Рівненської міської ради, Прокурор на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» направив 03.05.2019 до Рівненської міської ради лист про надання інформації щодо вжитих міською радою заходів.(арк.справи 25).

11.07.2019 Рівненська міська рада звернулась до Товариства з листом-вимогою про звіль-нення самовільно зайнятих земельних ділянок та повернення їх у попередній стан шляхом демон-тажу металевого паркану, яка залишено останнім без відповіді та задоволення.(арк.справи 27).

11.01.2020 Прокуратура заявила про намір звернутись до суду та направила відповідний лист Рівненській міській раді.(арк.справи 29).

Крім того, під час апеляційного провадження Прокурор подав копії листів ГУ Держгеока-дастру у Рівненській області, з яких вбачається, що ТзОВ «Дісан» демонтовано металевий паркан на спірних земельних ділянках.(арк.справи 137-139).

Як зазначалося вище, рішенням від 10.03.2020 у справі №918/40/20 господарський суд Рів-ненської області задоволив позов Прокурора.(арк.справи 69-75).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції належить залишити без змін:

Предметом даного спору є звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невиз-нання або оспорювання.(ст.15 Цивільного кодексу України, надалі в тексті ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст.16 ЦК України. Одним з таких споро-бів, як зазначено у п.3 ч.2 вказаної статті, є припинення дії, яка порушує право. Аналогічні припи-си містить частина 2 ст.20 ГК України.

Частиною 1 статті 316 ЦК України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи об-межений у його здійсненні.(ст.321 ЦК України).

Суб`єктами права власності на землю, згідно зі ст.80 Земельного кодексу (надалі в тексті ЗК України), є громадяни та юридичні особи на землі приватної власності, територіальні грома-ди, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, набуття права власності та права користування земель-ними ділянками із земель державної або комунальної власності відбувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.(ст.83 ЗК України).

Сільські, селищні, міські ради, в силу приписів ч.1 ст.122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіаль-них громад для всіх потреб. Аналогічно врегульовано повноваження рад щодо передачі земельної ділянки в оренду ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у дер-жавній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконав-чої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу пра-ва оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юри-дичних осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинен-ня земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фак-тичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої вла-ди чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання в користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановле-ному законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких пору-шень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шля-хом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинен-ню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Держава забезпечує гро-мадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.(ч.3 ст.152 ЗК Украї-ни).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної право-вої підстави заволоділа ним.(ст.387 ЦК України). А в силу статті 212 ЗК України, самовільно зай-няті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшко-дування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовіль-но зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Матеріалами справи стверджено та не заперечується у апеляційній скарзі Відповідачем, що для влаштування паркану на землях, що перебувають у комунальній власності Товариство з обме-женою відповідальністю «Дісан» не мало жодних правових підстав.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання Скаржника на недоведення права власності територіальної громади на спірні земельні, а також на недослідження судом першої інстанції наявності у Відповідача правовстановлюючих документів та/або будь-яких інших документів на спірні земельні ділянки для розміщення певних об`єктів (в тому числі влаштування парканів).

Так, із бази даних Державного земельного кадастру вбачається, що зазначені земельні ді-лянки, які є дотичними до ділянки орендованої Відповідачем, відносяться до земель запасу жит-лової громадської забудови комунальної власності Рівненської міської ради, про що зазначено у акті дотримання вимог земельного законодавства від 13.12.2018 №1225-ДК/1373/АП/09/01/-18.

Не подав Скаржник жодних доказів ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного про-вадження на спростування належності спірних земельних ділянок до комунальної власності або доказів на право користування чи будь-яке інше право ТзОВ «Дісан» щодо земельних ділянок площею 0,1097 га та 0,0304 га, які є суміжними з земельною ділянкою к.н. :01:001:0100 та розташовані в районі вулиць Соборна та Млинівської у м.Рівне.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ухвалу про призначення справи до розгляду на 10.03. 2020 Відповідач отримав 24.02.2020 (арк.справи 63), однак не направив уповноваженого представ-ника в судове засідання, як і не подав жодних пояснень чи заперечень на позов.

Відтак, враховуючи, що Відповідач не подав доказів оспорення чи скасування актів обсте-ження земельних ділянок, протоколів про адміністративне правопорушення, постанов про накла-дення адміністративного стягнення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстан-ції, що у звязку із самовільним ТзОВ «Дісан» зайняттям земельних ділянок загальною площею 0,1097 га та 0,0304 га, які розташовані в районі вулиць Соборна та Млинівської у м.Рівне та є су-міжними із земельною ділянкою к.н. :01:001:0100, яка на законних підставах викорис-товується Відповідачем; через порушення Відповідачем прав територіальної громади міста Рів-ного щодо земельних ділянок комунальної власності позовні вимоги прокуратури про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову, а тому рішення суду першої інстан-ції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнають-ся такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсь-кого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34, 86, 126, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісан» на рішення госпо-дарського суду Рівненської області від 10.03.2020 у справі №918/40/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховно-го Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/40/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.