УХВАЛА

06 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 915/2478/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Первомайської міської ради Миколаївської області (далі - Міська рада) ,

на рішення господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2020

за позовом Міської ради

до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020 (згідно з відміткою на конверті) Міська рада звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 зі справи № 915/2478/19. Водночас у касаційній скарзі скаржник просить зупинити виконання оскаржуваної постанови від 31.08.2020 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Проте подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Суд звертає увагу, що відповідно до Закону України №460-IX від 15.01.2020, який набрав чинності з 08.02.2020 внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Проте у поданій касаційній скарзі скаржником не зазначено жодної з передбачених частиною другою статті 287 ГПК України підстав касаційного оскарження рішення господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 у цій справі.

Окрім того, як свідчать матеріали касаційної скарги, Міська рада у прохальній частині скарги просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 у цій справі, не зазначаючи при цьому, що суд касаційної інстанції, враховуючи повноваження передбачені статтею 308 ГПК України, має ухвалити за результатами розгляду даної касаційної скарги (ухвалити нове рішення, передати справу повністю або частково на новий розгляд або для продовження розгляду).

Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а прохальна частина скарги не містить однозначних вимог щодо оскаржуваних рішень, суд зазначає що Міській раді слід уточнити вимоги касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Міській раді необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: зазначити передбачені частиною другою статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження судових рішень та уточнити вимоги касаційної скарги.

Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте до касаційної скарги Міської ради додані лише фіскальний чек та накладна від 21.09.2020, які не можуть вважатися належними доказами надіслання копії касаційної скарги іншій стороні у справі, оскільки останні не містять відомостей щодо найменування предметів, що були вкладені у цінний лист.

Неповідомлення учасника справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Міської ради на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З огляду на залишення касаційної скарги без руху, заявлене скаржником клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції залишається без вирішення до усунення недоліків касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Первомайської міської ради Миколаївської області на рішення господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 зі справи № 915/2478/19 залишити без руху.

2. Надати Первомайській міській раді Миколаївської області строк для усунення недоліків касаційної скарги до 26 жовтня 2020 року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Первомайській міській раді Миколаївської області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова