УХВАЛА

м. Київ

30.09.2020Справа № 910/2971/20 (910/14684/20)

Суддя Господарського суду міста Києва Мандичев Д.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторнгова компанія "Паритет"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу 8045/2019/1431127 від 23.04.2019 та витребування майна

в межах справи №910/2971/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" (04073, м. Київ, вул. Кирилівська,154, ідентифікаційний номер 38358377)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ" (04112, м. Київ, вул. Ризька,8/А, ідентифікаційний номер 21539772)

про банкрутство

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/2971/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Паритет" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДІНЖИНІРИНГ" (ідентифікаційний номер 21539772).

28.09.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторнгова компанія "Паритет" про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу 8045/2019/1431127 від 23.04.2019 та витребування майна в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, положеннями ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначено підстави, за наявності яких правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора.

Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює особливостей розгляду заяв про визнання недійсними правочинів, поданих в порядку статті 42.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

У відповідності з ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

У відповідності до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Отже, заява, подана в порядку си. 42 Кодексу України з процедур банкртства по своїй суті є позовною заявою.

За змістом ст. ст. 161, 164 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявою по суті справи є, зокрема, позовна заява.

У відповідності до п.4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як вбачається з поданої до суду заяви про визнання недійсним договору, позивачем фактично не визначено коло осіб, до яких (якого) подано позов, а визначено всіх учасникми справи.

Беручи до уваги системний аналіз ст. 45, 161,162 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що відсутність визначеної особи, якій пред`явлено позов, унеможливлює розгляд такого позову.

Відтак, суд пропонує позивачу визначити коло учасників спору та їх процесуальний статус.

Згідно зі ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд ухвалив залишити позовну заяву без руху до усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Мандичев Д.В.