ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2120/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (61003, м. Харків, вул. Москалівська, 20)
до Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (61001, м. Харків, вул. Актюбінська, 24)
про стягнення 270895,31 грн
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - Тимош О.М., наказ №1086-ВК від 25.06.2018,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (позивач) до Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (відповідач) про стягнення 270895,31 грн. Обґрунтовуючи позов вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов`язань за договором підряду № ПР-05/19 від 03.06.2019 в частині здійснення замовником своєчасної та повної оплати вартості виконаних підрядником робіт, з урахуванням чого до стягнення з відповідача заявлено: суму основного боргу у розмірі 266048,40 грн., 3 % річних у розмірі 2988,31 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1858,60 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 4063,43 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.07.2020 о 12:10.

23.07.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 16944), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 29.07.2020 відкладено підготовче засідання на 02.09.2020 о 10:50.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.09.2020 о 12:15.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2020 усне клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд справи по суті відкладено на 28.09.2020 о 12:30.

Позивач у судове засідання 28.09.2020 не з`явився, про розгляд справ повідомлений належним чином, 28.09.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача (вх. № 22330).

Відповідач у судове засідання 28.09.2020 з`явився та повністю заперечив проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 28.09.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника відповідача, господарським судом встановлено наступне.

03.06.2019 між Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (підрядник) та Комунальним підприємством "Міськелектротранссервіс" (замовник) було укладено Договір підряду № ПР-05/19 (далі-Договір підряду, а.с. 7-14), відповідно до умов п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених даним Договором підрядник зобов`язується на свій ризик відповідно до кошторисної документації виконати та здати замовнику у встановлений Договором строк визначені цим Договором роботи з поточного ремонту приколійного та міжколійного простору трамвайних колій: обхід Держпрому - вулиці Трінклера - вулиці Маяковського (код за ДК 021:2015 - послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги - 50230000-6) (надалі іменуються «роботи») за завданням Замовника, а Замовник зобов`язується оплатити підрядникові виконані роботи.

Найменування робіт: Поточний ремонт приколійного та міжколійного простору трамвайних колій: обхід Держпрому - вулиці Трінклера - вулиці Маяковського (код за ДК 021:2015 - послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги - 50230000-6).

Так, предмет Договору визначено з урахуванням Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, прийнятих наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 року № 293.

Відповідно до п. 1.2. Договору підряду, склад і обсяги робіт, що виконує підрядник, передбачені кошторисною документацією - Договірною ціною з додатками.

Підтвердженням факту виконання підрядником робіт відповідно до умов цього Договору є підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ- 2в). Підрядником складається акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), підписується з його сторони та в строк не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту фактичного виконання робіт надається замовнику для підписання (п. 1.3. Договору).

До акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) (п. 1.4. Договору).

Розділом 3 Договору визначено права та обов`язки сторін, зокрема, підрядник зобов`язаний після виконання робіт скласти акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), підписати його та в строк не пізніше 5 календарних днів з моменту виконання робіт надати його замовнику для підписання (пункт 3.4.2. Договору) та має право своєчасно і в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи (п. 3.3.1 Договору), а замовник зобов`язаний в порядку та відповідно до умов цього Договору оплатити Підрядникові виконані роботи після остаточної здачі робіт (п. 3.2.1 Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору ціна цього Договору визначається на підставі затвердженої сторонами Договірної ціни (а.с. 15), яка є невід`ємною частиною цього Договору, та становить 445 503,60 грн., в т.ч. ПДВ 20%: 74250,60 грн.

Порядок розрахунків визначається Розділом 5 Договору, згідно з умовами якого розрахунки за виконані роботи здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) та акта приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ- 2в), які підрядник надає замовнику за результатами виконання робіт (п. 5.1 Договору).

Згідно з п. 5.2. Договору підряду, документи про виконані роботи та їх вартість (форми КБ-2в, КБ-3) складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання цих документів замовник здійснює розрахунки за виконані роботи. Розрахунки за виконані роботи здійснюються в міру надходження коштів. Такі умови фінансування включають пред`явлення штрафних санкцій щодо оплати робіт.

У випадку порушення умов Договору винна сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України (пункт 6.1. Договору). Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (пункт 6.1.1. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (пункт 10.2. Договору).

Із обставин справи убачається, що позивач належним чином виконав передбачені Договором роботи, про що свідчать підписані без будь-яких зауважень сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 року форми КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 року: № 566, № 762, № 1252, № 1253, № 1254 форми КБ-2в на загальну суму 266048,40 грн. (а.с. 34-57).

Однак відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором підряду № ПР-05/19 від 03.06.2019, своєчасної та повної оплати вартості виконаних підрядником робіт не здійснив, у зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка склала 266048,40 грн.

Позивачем у позові зазначено, що через несплату відповідачем вартості виконаних робіт за Договором, позивач направив на його адресу претензію за вих. № 1499 від 10.12.2019, якою просив перерахувати суму основного боргу у розмірі 920712,41 грн. у строк 3 дні, в тому числі 266048,40 грн. за Договором підряду № ПР-05/19 від 03.06.2019. Претензія з додатком отримана Відповідачем 12.12.2019 (а.с. 76-80).

У відповідь на претензію, відповідач, своїм листом від 10.01.2020 року за № 24 повідомив позивача про те, що не має можливості задовольнити вимоги позивача, оскільки наявні розбіжності у вартості виконаних робіт (а.с. 81).

Отже, станом на момент розгляду цієї справи заборгованість відповідача за Договором підряду № ПР-05/19 від 03.06.2019 становить 266048,40 грн, яка відповідачем не сплачена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно з приписами статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 317 Господарського кодексу України визначено, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У даному разі, у матеріалах справи наявні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 року форми КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 року: № 566, № 762, № 1252, № 1253, № 1254 форми КБ-2в на загальну суму 266048,40 грн. (а.с. 34-57).

При цьому, як довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 року форми КБ-3, так само й акти приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 року: № 566, № 762, № 1252, № 1253, № 1254 форми КБ-2в підписані з боку відповідача без будь-яких претензій та зауважень. Мотивованої відмови від підписання актів приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 року: № 566, № 762, № 1252, № 1253, № 1254 форми КБ-2в відповідачем під час розгляду справи суду не представлено.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення у цій справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 266048,40 грн нормативно та документально обґрунтованою, такою, що відповідачем не спростована, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву стосовно того, що відповідач не має можливості перерахувати кошти за виконані за договором роботи в сумі 266048,40 грн., оскільки кошти для перерахування за виконані роботи з місцевого бюджету не надійшли, тому строк виконання не настав, а також у зв2язку із виникненням розбіжностей щодо вартості виконаних робіт, які необхідно було узгодити для проведення розрахунків, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 Цивільного кодексу України і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 617 Цивільного кодексу України та частини ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, суд відхиляє заперечення відповідача щодо неоплати виконаних позивачем робіт за відсутності фінансування відповідача, а також щодо виникнення розбіжностей щодо вартості виконаних робіт, оскільки на підставі частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів, затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а тим більше не є підставою для звільнення від виконання зобов`язання за договором щодо оплати виконаних та прийнятих відповідачем робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 по справі № 11/446.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних за період з 20.12.2019 по 04.05.2020 у розмірі 2988,31 грн. та інфляційних втрат за період з 01.01.2020 по 30.04.2020 у розмірі 1858,60 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з приписами статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 ЦК України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних та інфляційних нарахувань входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству, у тому числі статті 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період за період з 20.12.2019 по 04.05.2020 у розмірі 2988,31 грн. та інфляційних втрат за період з 01.01.2020 по 30.04.2020 у розмірі 1858,60 грн.

Відповідач в свою чергу заперечує нарахування 3% річних та інфляційних втрат та вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягаю, оскільки відповідач не може вважатися таким, що прострочив виконання зобов`язання, також відповідачем зазначено, що в самому договорі зазначено, що умови фінансування за Договором виключають пред`явлення штрафних санкцій щодо оплати робіт.

Втім суд не погоджується із запереченнями відповідача, оскільки по-перше: судом встановлено порушенням відповідачем строків оплати заборгованості за виконані підрядні роботи за Договором підряду № ПР-05/19 від 03.06.2019 на суму 266048,40 грн. По-друге: 3 % річних та інфляційних втрати не є штрафними санкціями, а вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов`язання, а також порядку розрахунків, погодженого сторонами, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 2988,31 грн та інфляційних втрат у розмірі 1858,60 грн є правильно розрахованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 4063,43 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (61001, м. Харків, вул. Актюбінська, 24, ) на користь Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" (61003, м. Харків, вул. Москалівська, 20, ) - 266048,40 грн. основного боргу; 2988,31 грн. 3 % річних; 1858,60 грн. інфляційних втрат у розмірі 1858,60 грн. та 4063,43 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "06" жовтня 2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова