РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/638/20
Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рослого В.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №927/638/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БЛАГОГАЗ ЗБУТ

вул. Сахарова, буд. 43, оф. 406, м. Львів, 79026

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000

про стягнення 2663 грн 03коп.

За участю представників учасників справи:

від позивача: Морганюк Ю.Є. адвокат, доручення 24/04-09 від 24.04.2020

від відповідача: Гранчак К.С. представник, довіреність № 23 від 29.07.2020

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» подано позов до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про стягнення боргу у сумі 2663,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №30/01/19-01 про закупівлю від 30.01.2019 щодо своєчасного розрахунку у повному обсязі за поставлений природний газ у грудні 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» залишено без руху та встановлено строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» надійшла заява №23/07-01 від 23.07.2020 з доказами направлення матеріалів відповідачу. До заяви позивачем додано примірник платіжного доручення №10153 від 24.12.2019 на суму 207038,21 грн.

Позивачем одночасно з позовною заявою подана заява №008-10 від 08.07.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Обґрунтовуючи подану заяву, ТОВ «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» посилається на приписи ст. 197 Господарського процесуального кодексу України та просить дозволити брати участь у судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції з міста Львова у приміщенні Господарському суду Львівської області.

Ухвалою від 03.08.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 01 вересня 2020 року о 10:00. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» про участь у режимі відеоконференції у судових засіданнях по розгляду справи №927/638/20 задоволено частково, ухвалено провести судове засідання призначене на 01 вересня 2020 року о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції та доручено Господарському суду Львівської області (вул. Личаківська, 128, м. Львів) забезпечення проведення судового засідання 01 вересня 2020 о 10:00 в режимі відеоконференції.

Від відповідача до закінчення строку подання відзиву на позовну заяву до суду надійшло клопотання від 19.08.2020 за №420/124/17/06-2020 про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, в якій повідомив, що не отримував від позивача копії позовної заяви, однак 06.08.2020 отримав копію ухвали від 03.08.2020 про відкриття провадження у справі та ознайомився з матеріалами справи у суді. Також відповідач посилається на те, що з метою належної підготовки до судового засідання, подання до суду відзиву та усіх належних доказів, ним зроблено ряд запитів до структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, однак у зв`язку з великим обсягом запитуваної інформації та витребуванням господарських документів в процесі перевірки фінансової та господарської діяльності підготувати правову позицію та письмові заяви по справі у запропонований судом строк не видалось можливим.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №444/124/17/06-2020 від 31.08.2020, в якому проти позову заперечував та зазначив, що 30.01.2019 між Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області та TOB «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» був укладений договір про закупівлю № 30/01/19-01, згідно з умовами якого TOB «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» (Постачальник) було зобов`язано у 2019 році (з 01 лютого по 31 грудня 2019 року) поставити ГУНП в Чернігівській області (Споживачу) у власність газ природний, скраплений або в газоподібному стані - за кодом ДК 021:2015 - (код - 09120000-6) - Газове паливо (природний газ) у обсязі (об`ємі) - 181,950 тис.м.куб., на загальну суму 1834056,00грн, у тому числі ПДВ 20% - 305676,00 грн. У відповідності до умов договору від 30.01.2019 № 30/01/19-01, а саме п. 5.1. розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, розрахунки здійснюються шляхом банківського переводу Споживачем грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі Акта приймання-передачі природного газу. Що згідно з умовами додаткової угоди № 3 від 21.12.2019 до договору про закупівлю № 30/01/19-01 від 30.01.2019, сторони за договором змінили кількість та обсяг поставки Товару до 92,01тис.м.куб. та ціну Договору до суми 922854,41 грн, у тому числі ПДВ 20% - 153809,07грн і виклали Додаток № 1 до Договору в новій редакції (Додаткова угода та Додаток № 1 додаються до цього відзиву). Відповідач зазначає, що згідно з Додатком № 1 від 21.12.2019 плановий обсяг постачання газу на грудень 2019 року склав 20,80000тис.м.куб., що обсяг природного газу Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області, за умовами вищевказаного договору, був отриманий та здійснений розрахунок за нього, про що свідчить, зокрема, акт приймання-передачі природного газу від 24.12.2019, у якому сторони засвідчили, що претензій по об`єму, якості та строках одна до одної не мають. Оплата за спожитий газ здійснена згідно платіжного доручення № 10153 від 24 грудня 2019 року на суму 207038,21 грн з ПДВ. Відповідач стверджує, що станом на день подачі позову зобов`язання за договором є такими, що виконані сторонами в повному обсязі.

Представник позивача не заперечував проти долучення відзиву на позовну заяву до матеріалів справи.

Суд відхилив клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, оскільки за приписами ст.119 Господарського процесуального кодексу України заява про поновлення строків подається стосовно тих строків, які встановлені законом, а не судом. Однак, враховуючи наведені відповідачем причини несвоєчасного подання відзиву, приписи ч.5 ст. 119 ГПК України, яка визначає, що пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію, приймаючи до уваги позицію позивача з даного питання, подання відповідачем відзиву на позовну заяву, з метою повного, об`єктивного з`ясування обставин справи суд з власної ініціативи продовжив відповідачу строк на подання відзиву на позов, поданий відзив з додатками суд долучив до матеріалів справи, про що постанови протокольну ухвалу 01.09.2020.

У судовому засіданні 01.09.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 15.09.2020 о 10:00.

14.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив №10/09-01 від 10.09.2020, в якій зазначив, що Позивач TOB «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» здійснював постачання природного газу Відповідачу у грудні 2019 році, зокрема, на суму 209 701,34 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі природного газу та видатковою накладною №РН-0001101 від 24.12.2019 в об`ємі 20,80000 тис.м.куб. на суму 207 038,21 грн з ПДВ; Актом приймання-передачі природного газу та видатковою накладною №РН-0001219 від 31.12.2019 в об`ємі 0,26754тис.м.куб. на суму 2663,03грн з ПДВ, що всього за грудень 2019 року Відповідачем було спожито 20,80000 тис.м.куб. (Акт №РН-0001101 від 24.12.2019) + 0,26754 тис.м.куб. (Акт №РН-0001219 від 31.12.2019) = 21,06754 тис.м.куб. Позивач вказує на те, що у грудні 2019 Відповідачем було сплачено Позивачу за поставлений природний газ за період з 01.12.2020 по 24.12.2020, як це зазначено в акті приймання-передачі природного газу №РН-0001101 від 24.12.2019, таким чином, за період з 24 по 31 грудня 2019 року виникла заборгованість, так як об`єми спожитого природного газу у грудні 2019 року стали відомі лише у січні 2020 року, отже виникла заборгованість станом на 01.01.2020 в сумі 2 663,03грн з ПДВ відповідно до Акта приймання передачі №РН-0001219 від 31.12.2019. Позивач вказує, що відповідно до п.2.4. Договору фактичний обсяг (об`єм) розподіленого природного газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, підтверджується підписаним між Споживачем та Оператором ГРМ актом наданих послуг, що споживання газу Відповідачем підтверджується Актом приймання-передачі природного газу №ЧН00014859 від 31.12.2019 складеного між Відповідачем та AT «Чернігівгаз», який підписаний двома сторонами. Позивач наголошує, що відповідно до п.3.5. Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу Постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, Споживач має компенсувати Постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною цим Договором.

14.09.2020 від позивача на адресу суду надійшла письмова заява № 10/09-02 від 10.09.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій позивач, керуючись ст.197 ГПК України, просить суд дозволити брати участь у судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Львівської області.

Ухвалою від 15.09.2020 суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю БЛАГОГАЗ ЗБУТ (вул. Сахарова, буд. 43, оф. 406, м. Львів, 79026, код ЄДРОПУ 41849377) № 10/09-02 від 10.09.2020 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості.

У судове засідання 15.09.2020 уповноважені представники позивача та відповідача не прибули, причини неявки не повідомили.

У судовому засіданні 15.09.2020 постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 28.09.2020 до 12:00.

21.09.2020 на адресу Господарського суду Чернігівської області від позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за підписом директора Маланій М.І. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, ТОВ «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» посилається на приписи ст.197 Господарського процесуального кодексу України та просить дозволити брати участь у судових засіданнях по даній справі до винесення судом рішення в режимі відеоконференції з міста Львова у приміщенні Господарського суду Львівської області.

Ухвалою від 22.09.2020 суд задовольнив заяву позивача про проведення судового засідання 28 вересня 2020 року о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.

Від відповідача надійшло заперечення №505/124/17/02-2020 від 25.09.2020, в якому повідомив, що на його адресу від позивача не надійшла письмова відповідь на відзив, а 22.09.2020 з вказаним документом ознайомився у суді, та зазначив, що як доказ споживання природного газу ГУНП в Чернігівській області TOB «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» надав копію акта приймання-передачі №ЧН0001459 від 31.12.2019, підписаного між ГУНП в Чернігівській області та ПАТ «Чернігівгаз», що ГУНП в Чернігівській області не заперечує даних, зазначених у акті №ЧН0001459 від 31.12.2019. Однак, звертає увагу, що даний акт містить дані про обсяги розподіленого для ГУНП в Чернігівській області за період з 01.12.2019 по 01.01.2020 природного газу, без виокремлення періоду з 24.12.2019 по 31.12.2019, який є спірним у даній справі, що для ГУНП в Чернігівській області лишається незрозумілим, якими розрахунками акт №ЧН0001459 від 31.12.2019 підтверджує обсяг у 0,26754 тис.м.куб природного газу, вказаного TOB «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» у накладній № РН-0001219 від 31.12.2019 та відповідному акті до неї, як такого, що спожитий ГУНП в Чернігівській області.

У судове засідання 28.09.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача не заперечував проти долучення до матеріалів справи поданого відповідачем письмового заперечення та підтвердив його отримання. Суд долучив до матеріалів справи подане відповідачем письмове заперечення по справі.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

До кола обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить факт споживання відповідачем природного газу та порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений природний газ у грудні 2019 року згідно договору №30/01/19-01 про закупівлю від 30.01.2019.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

30.01.2019 між ГУНП в Чернігівській області (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» (постачальник) укладено договір про закупівлю №30/01/19-01, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується у 2019 році (01 лютого по 31 грудня 2019 року) поставити споживачеві у власність газ природний, скраплений або в газоподібному стані за кодом ДК 021:2015 (код 0912000-6) Газове паливо (природний газ) (товар) у обсягах (об`ємах), зазначених в пункті 1.2. договору, а споживач прийняти і оплатити такий товар на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 1.2. договору кількісні характеристики товару (кількість, обсяг поставки): 181,950тис.м.куб.

Відповідно до п.1.5 договору споживач отримує послуги розподілу природного газу у Публічного акціонерного товариства «Чернігівгаз» (оператор ГРМ) на підставі типового договору розподілу природного газу від 24.01.2019 №42АВ140-1373-19 (договір розподілу природного газу). Вказаним договором регулюються правовідносини між споживачем та оператором ГРМ у частині розподілу та обліку природного газу в пунктах призначення.

Місячні планові обсяги (об`єми) постачання/споживання природного газу за договором визначаються в додатку 1 до цього договору. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається тисяча метрів кубічних природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях (п.2.2 договору).

Сторони підписала Додаток 1 до договору №30/01/19-01 від 30.01.2019 Планові обсяги постачання газу по місяцях.

Відповідно до п.2.4 договору фактичний обсяг (об`єм) розподіленого природного газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, підтверджується підписаним між споживачем та оператором ГРМ актом наданих послуг.

Акти приймання-передачі природного газу є підставою для розрахунків споживача з постачальником (п.2.6 договору).

Згідно з п.3.5 договору споживач та постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною цим договором.

Згідно з п.4.1 договору ціна за одиницю Товару: 10 080,00 грн з ПДВ за 1000 м.куб.

Ціна цього Договору згідно з п.4.2 становить 1 834 056,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 305 676,00 грн.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки здійснюються шляхом банківського переводу Споживачем грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі Акта приймання-передачі природного газу (п.5.1 договору).

21.12.2019 сторонами було підписано Додаткову угоду №3 до договору про закупівлю №30/01/19-01 від 30.01.2019, згідно якої були викладені в новій редакції п.1.2 договору Кількісні характеристики товару (кількість, обсяг поставки): 92,01тис.м.куб.; п.4.2 - Ціна цього договору становить 922854,41грн та викладено в новій редакції Додаток №1 до договору.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ в кількості 20,80000тис.м.куб. на суму 207038,21грн, що підтверджується Актом приймання-передачі природного газу №РН-0001101 від 24.12.2019, який підписаний сторонами.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач платіжним дорученням №10153 від 24.12.2019 сплатив на користь позивача 207038,21грн з призначенням платежу «за прир.газ; зг.догов. №30/01/19-01 від 30.01.2019р. та акта №РН-0001101 від 24.12.2019р.».

У п.2.5 договору сторони встановили, що за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/ Кодексу газорозподільних систем (абз.1).

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представником Постачальника (абз.2).

Відповідачем не надано суду доказів виконання вимог п.2.5 договору щодо надання постачальнику до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період грудень 2019 року, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем.

В матеріалах справи відсутні докази, щодо відключення відповідача від споживання природного газу (припинення транспортування природного газу) після підписання з позивачем акта приймання-передачі №РН-0001101 від 24.12.2019.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як свідчать пояснення представника відповідача та наведені письмові пояснення у запереченнях на відповідь на відзив, відповідач не заперечує та визнає, що 31.12.2019 відповідачем та AT «Чернігівгаз» було підписано Акт приймання-передачі природного газу №ЧН00014859, згідно якого сторони визначили, що об`єм розподіленого природного газу та виробничо-технічні втрати по договору від 24.01.2019 №42АВ140-1373-19 за грудень 2019 року станом на 01.01.2020 складає 21067,54м.куб.

Таким чином, підтверджено, що загальний об`єм постачання природного газу у грудні 2019 року відповідачу на 0,26754тис.м.куб більше ніж було первісно вказано в Акті приймання-передачі природного газу №РН-0001101 від 24.12.2019 в обсязі 20,80000тис.м.куб на суму 207038,21грн (21,06754тис.м.куб-20,80000тис.м.куб = 0,26754тис.м.куб).

У п.2.5 договору сторони встановили, що у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Згідно з Актом приймання-передачі природного газу №РН-0001219 та видатковою накладною №РН-0001219 від 31.12.2019 позивачем нараховано відповідачу 2663,03грн за поставлений природний газ в обсязі 0,26754тис.м.куб.

Як свідчать матеріали справи, вказані Акт та видаткова накладна були направлені позивачем відповідачу 07.07.2020 з вимогою про оплату заборгованості у розмірі 2663,03грн. вих.№07/07-01 від 07.07.2020.

Відповідачем Акт приймання-передачі природного газу №РН-0001219 та видаткова накладна №РН-0001219 від 31.12.2019 на залишковий обсяг 0,26754тис.м.куб спожитого відповідачем у грудні 2019 року природного газу (загальний обсяг спожитого природного газу у грудні 2019 року - 21,06754тис.м.куб) за вирахуванням обсягу газу включеного до акту приймання-передачі від 24.12.2019 (20,80000тис.м.куб) не підписані, обсяг спожитого відповідачем природного газу у грудні 2019 року відповідачем не спростований.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідач за поставлений природний газ в обсязі 0,26754тис.м.куб на суму 2663,03грн не розрахувався. Заборгованість на день розгляду справи становить 2663,03грн, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявлена позивачем вимога про оплату відповідачем заборгованості за спожитий у грудні 2019 року природний газ на суму 2663,03 грн залишена останнім без відповіді та задоволення, не спростована належними та допустимими доказами.

Відповідач маючи беззаперечні докази, щодо обсягу фактичного спожитого природного газу у грудні 2019 року в добровільному порядку оплату не здійснив.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписами статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається: висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Таким чином, підсумовуючи викладене та враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які підтверджуються матеріалами справи.

Заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях №505/124/17/02-2020 від 25.09.2020 судом до уваги не прийняті, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поданими доказами, зокрема, документально підтверджено споживання та не оплату відповідачем природного газу в розмірі 0,26754тис.м.куб.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання не виконав, за поставлений природний газ не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу в сумі 2663,03грн.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 2102грн 00коп., підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 42, 73-80, 86, 123, 129, 165-167, 232, 233, 236-241, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БЛАГОГАЗ ЗБУТ (вул. Сахарова, буд. 43, оф. 406, м. Львів) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, 74, м. Чернігів) про стягнення 2663 грн 03коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, ідентифікаційний код 40108651) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БЛАГОГАЗ ЗБУТ (вул. Сахарова, буд. 43, оф. 406, м. Львів, ідентифікаційний код 41849377) 2663грн 03коп. боргу, 2102грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 28.09.2020.

Суддя Н.Ю.Книш