номер провадження справи 28/79/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 Справа № 908/1925/20

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справу:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чарівна Мозаїка» (61038, м. Харків, Набережна Автострадна, буд. 21-А)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Сім Вершин ЛТД» (69014, місто Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, буд. 47)

про стягнення грошових коштів

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Чарівна Мозаїка» з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Сім Вершин ЛТД» про стягнення 161.524,45 грн.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманого товару (печиво) за видатковими накладними № 185 від 24.03.2020 на суму 51.714,32 грн., №205 від 03.04.2020 на суму 77.986,55 грн., №245 від 28.04.2020 на суму 31.823,58 грн. Позов обґрунтовано ст. ст. 16, 526, 530, 691, 692 ЦК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/1925/20, присвоєно справі номер провадження 28/79/20, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Сім Вершин ЛТД» є: 69014, місто Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, буд. 47.

Ухвала суду від 03.08.2020 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка співпадає з відомостями, зазначеними в позові. Втім зазначена ухвала 10.09.2020 повернута на адресу суду з позначкою представників Укрпошти про причину не вручення «за закінченням строку зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 02.10.2020.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 29.09.2020.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій громадян і організацій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Як свідчать надані до суду документи, між сторонами виникли правовідносини, що породжують взаємні зобов`язання. Позивач зобов`язався поставити товар (печиво), а відповідач прийняти та оплатити отриманий товар.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послуги, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлені законом або договором терміни.

Як свідчать матеріали справи позивач на підставі видаткових накладних № 185 від 24.03.2020 на суму 51.714,32 грн., №205 від 03.04.2020 на суму 77.986,55 грн., №245 від 28.04.2020 на суму 31.823,58 грн. поставив відповідачу товар (печиво) на загальну суму 161.524,45 грн.

В подальшому, приймаючи до уваги п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, позивач склав та зареєстрував для відповідача в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому цим Кодексом наступні видаткові накладні №55 від 24.03.2020 на суму 51.714,32 грн., №8 від 03.04.2020 на суму 77.986,55 грн., №48 від 28.04.2020 на суму 31.823,58 грн.

Відповідно до квитанції №1 документи доставлено одержувачу.

Аналіз наданих документів підтверджує факт виникнення між сторонами спору господарських правовідносин, тобто ними вчинено правочин, що породив взаємні господарські зобов`язання. За своєю правовою природою правочин сторін є договором купівлі-продажу.

Положеннями ст. ст. 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зважаючи на те, що сторони оформили свої господарські відносини за допомогою видаткових накладних №185 від 24.03.2020, №205 від 03.04.2020, №245 від 28.04.202, де вказані: найменування товару, його кількість, ціна, суд дійшов висновку, що сторони досягли всіх істотних умов, що необхідні для укладення договору купівлі-продажу.

Положеннями ч. 2 ст. 640 ЦК України унормовано, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Частина 1 ст. 656 ЦК України передбачає, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Виконання зобов`язань з боку позивача, а саме поставка товару на загальну суму 161.524,45 грн. підтверджується зазначеними вище видатковими накладними.

Також суду надані Акти звірки взаємних розрахунків станом на березень 2020 та на квітень 2020, які підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств.

Суд приймає до уваги, що підписаними сторонами та скріпленими печатками підприємств актами звірки взаєморозрахунків зафіксовано, що за відповідачем за період з березня 2020 року по квітень 2020 року рахується заборгованість на загальну суму 161.524,45грн.

В розумінні ст. ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказані акти є зведеними обліковими документами, які відображають загальну суму заборгованості та фіксують стан розрахунків між сторонами.

Отже, акти звірки можуть вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Відповідач зобов`язання належним чином не виконав, оплату отриманого товару не здійснив у зв`язку з чим заборгованість склала 161.524,45 грн.

У пункті 2 статті 693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У зв`язку з відсутністю оплати отриманого відповідачем товару 10.06.2020 на адресу ТОВ «Сім вершин ЛТД» була спрямована вимога б/н з проханням сплатити виниклу заборгованість.

Вимога залишена без реагування, борг в добровільному порядку відповідачем не погашений.

Як встановлено судом, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт поставки відповідачу товару (печива) на суму 161.524,45 грн. Доказів оплати (часткової оплати) або повернення відповідачем отриманого товару в загальному розмірі з будь-яких причин матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Внаслідок невжиття відповідачем дій щодо погашення виниклої заборгованості, відсутності письмових пояснень щодо ускладнюючих обставин, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

На день розгляду спору відповідач оплату отриманого товару або його повернення в повному обсязі не довів.

Факт порушення відповідачем грошового зобов`язання, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 161.524,45 грн. вартості поставленого товару (печива) обґрунтована та задовольняється судом.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у розмірі 2.422,87 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Чарівна мозаїка» до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Сім вершин ЛТД» про стягнення 161.524,45 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сім Вершин ЛТД» (69014, місто Запоріжжя, вул. Карпенко-Карого, буд. 47, ідентифікаційний код 43381497) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Чарівна Мозаїка» (61038, м. Харків, Набережна Автострадна, буд. 21-А, ідентифікаційний код 37190767) 161.524,45 грн. (сто шістдесят одну тисячу п`ятсот двадцять чотири грн. 45 коп.) заборгованості за поставлений товар (печиво) на підставі видаткових накладних № 185 від 24.03.2020, №205 від 03.04.2020, №245 від 28.04.2020, 2.422,87 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 87 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Федорова