ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Дніпро Справа № 904/1470/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Широбокової Л.П., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 р.

( суддя Бондарєв Е.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено 05.08.2020 р.)

у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

Акціонерного товариства "Українська залізниця" ( м. Дніпро )

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

( Дніпропетровська область, м. Павлоград )

про стягнення 75 140,00 грн. штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" 18 865,00 грн. штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2019 року зі станції Ароматна Придніпровської залізниці Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення вагону № 56737414 згідно накладної № 46102042 на станцію Бурштин Львівської залізниці. При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. В накладній № 46102042 у вагоні № 56737414 вказана маса вантажу складає 70 800 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 60 650 кг, що на 10 150 кг менше, ніж вказано у накладній.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 р. позов задоволено у повному обсязі - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у сумі 75 140,00 грн..

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд першої інстанції, не розібравшись повністю та належним чином в обставинах справи, не надавши належної оцінки доказам у справі, дійшов хибного висновку про правомірність стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у накладній.

Зокрема, Скаржник звертає увагу на те, що судом не досліджено належним чином всі докази у справі, не оцінено доказ - комерційний акт № 450003/450 від 21.11.2019 р., який є підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

Так, Скаржник зазначає на тому, що з комерційного акту, який складено на проміжній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, вбачається, що вагон № 56737414 прибув на станцію 19.11.2019 р. у складі поїзда № 1465 без охорони. Тобто вантаж не знаходився під охороною залізниці з моменту його передачі вантажовідправником на станції Ароматна Придніпровської залізниці для перевезення. Цей факт, на думку Скаржника, мав би бути вирішальним при розгляді справи № 904/1470/20, оскільки вказує на незабезпечення залізницею збереження вантажу під час перевезення та існування факту розкрадання вантажу.

Скаржник вважає, що оскільки в комерційному акті зазначено факт не забезпечення збереження вантажу, то відповідальність за його втрату несе залізниця.

Скаржник зазначає на тому, що комерційним актом засвідчено факт розбіжності маси вантажу у вагоні № 56737414 зазначений у перевізному документі № 46102042 з фактичною 10 150 кг менше. Факт невірного зазначення вантажовідправником у накладній маси вантажу у спірному вагоні судом не встановлений. З урахуванням викладеного, комерційний акт № 450003/450, на думку Скаржника, не доводить факту неправильного зазначення вантажовідправником маси вантажу.

Від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство просить оскаржуване рішення у справі № 904/1470/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обгрунтування своїх доводів, Товариство посилається на те, що вугілля кам`яне не є вантажем, що підлягає обов`язковій охороні силами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті. Відтак, на думку Позивача, ототожнення Відповідачем відсутності охорони вантажу, якої не повинно було бути із втратою вантажу під час перевезення є безпідставним та необгрунтовним.

Позивач зазначає також на тому, що в графі 20 «Найменування вантажу» накладної № 46102042 мається відмітка Відправника про те, що вантаж розрівняний і маркований. Аналогічний запис містить розділ Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційного акту № 450003/450. За таких обставин, на думку Позивача, відсутні підстави стверджувати про те, що вантаж прибував в іншому стані, аніж відправлявся.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Широбокова Л.П., Чус О.В.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2020 р. відновлено строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020 р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у листопаді 2019 року зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці відповідачем - було здійснено відправлення вантажу на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці за накладною № 46102042 з вантажем вугілля кам`яний.

Відповідно до накладної № 46102042, відправником вантажу є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля"; маса нетто вантажу у вагоні № 56737414 становить 70 800 кг..

Згідно даних, зазначених у залізничній накладній № 46102042, провізна плата щодо вагону № 56737414 становить 15 028,00 грн.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу зазначеній масі у документах, на підставі акту загальної форми № 2236 від 21.11.2019 р. здійснено контрольне зважування зазначеного вагону та складено комерційний акт № 450003/450 від 21.11.2019 р., відповідно до якого була проведена перевірка маси вантажу у вагоні № 56737414.

Комерційний акт № 450003/450 від 21.11.2019 р. засвідчує такі обставини.

При контрольному зважуванні вагону в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням, у присутності ДСЗ Клюєва АРВ Плітченко, прийомоздавальника Здор, на справних вагоних 150 тн. електронно-тензометричних вагонах ст. Нижньодніровськ-Вузол заводський № 032, що пройшли держповірку 28.12.2018 р. виявилось; вага брутто 81 950 кг., тара за документом - 21 300 кг., вага нетто 60 650 кг., що менше ваги вказаної в документі на 10 150 кг. Навантаження вантажу нижче бортів на 30-40 см. рівномірне, марковано повздовжніми борознами. Поглиблень не має, маркування не порушене. Вагон бездверний, розвантажувальні люки с обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України, Позивачем нарахований та заявлений до стягнення штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення у розмірі 75 140,00 грн.

Предметом спору є стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній № 46102042 у розмірі 75 140,00 грн.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, ст. 307 ГК України, ст. 22 Статуту, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Відповідно до ч. 5 ст. 306 ГК України, загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (надалі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001р. за № 798/5989).

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (ч. 1 п. 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. №863/5084.

Згідно з п. 2.1 вказаних Правил, оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

В силу приписів ч.ч. 1 і 2 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Згідно ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Місцевим господарським судом встановлено, що неправильне зазначення маси вантажу вантажовідправником у вагоні № 56737414, зазначений у перевізному документі №46102042 від 19.11.2019 р., засвідчено комерційним актом № 45003/450 від 21.11.2019 р.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Враховуючи те, що відомості про масу вантажу у залізничну накладну №46102042 внесено Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля", як відправником, то у залізниці відсутній обов`язок перевірки відповідності вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позовних вимог та стягнення суми штрафу у розмірі 75 140,00 грн.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020р. у справі № 904/1470/20 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Чус