ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" вересня 2020 р. Справа№ 910/14979/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Гук О.О.

від відповідача: Карпінський С.В.

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 про залучення доказів

у провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2020 (повний текст складено 27.03.2020)

у справі № 910/14979/19 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Ходаківська І.П. - головуючий, Владимиренко С.В., Демидова А.М. перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі №910/14979/19, розгляд якої призначено на 30.09.2020.

У судове засідання 30.09.2020 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи - не з`явився.

18.09.2020, 22.09.2020 позивачем подані до суду додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення є 16.04.2020.

Оскільки станом на 18.09.2020 строк на апеляційне оскарження закінчився, у скаржника відсутнє право доповнити чи змінити апеляційну скаргу, тому додаткові письмові пояснення скаржника до апеляційної скарги, подані поза межами процесуального строку, колегія суддів не враховує.

Також, 18.09.2020 та 22.09.2020 позивачем подані заяви про залучення доказів (висновків судової економічної експертизи №№007-МОА/19, 022-АНО/19 від 21.09.2020; нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_2 від 12.09.2020; супровідного листа ОСОБА_2 щодо надання відповіді на запит адвоката ОСОБА_3 ; копії заяви (запиту) від 14.10.2019). При цьому, заявник просить поновити строк на подання цих доказів.

29.09.2020 відповідач надав суду свої заперечення щодо заяв про залучення доказів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в ст.ст. 13, 14 ГПК України, а також приписах ст. 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок та строки подання доказів учасниками справи. Так, за ч. 2 вказаної статті позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (ч.ч. 4, 5 вказаної статті).

Отже, за змістом вказаних норм всі докази, які підтверджують заявлені вимоги мають бути подані позивачем одночасно з позовною заявою, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем до суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу ст. 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз ст.ст. 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т.ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у даному випадку - позивача).

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює позивачу більш сприятливі, аніж відповідачу умови в розгляді конкретної справи.

В даному випадку колегія суддів вважає, що позивач не виконав покладеного на нього п. 4 ч. 1 ст. 42 ГПК України обов`язку з подання доказів у встановленому процесуальним законодавством порядку, враховуючи таке.

Так, неможливість надання заяви свідка у встановлені законом строки до суду першої інстанції позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 у декретній відпустці по догляду за дитиною на території Російської Федерації та у зв`язку з введенням на території Російської Федерації суворого карантину через пандемію коронавірусної інфекції з 12.03.2020, ОСОБА_2 змогла надати відповіді на поставлені питання за запитом від 14.10.2019 та відвідати нотаріуса лише 12.09.2020.

В своїй заяві позивач зазначив, що в процесі підготовки позовної заяви та зібрання доказів, ще 14.10.2019 адвокатом Гуком О.О. був надісланий на адресу ОСОБА_2 запит стосовно надання показань свідка щодо питань, які пов`язані з укладенням оскаржуваного у цій справі договору поруки. При цьому, доказів направлення вказаного запиту до заяви не додано.

Неможливість надання висновків судової економічної експертизи №№007-МОА/19, 022-АНО/19 від 21.09.2020 позивач обґрунтовує тривалим в часі проведенням експертиз та неможливістю вплинути на експертів щодо пришвидшення проведення досліджень.

В заяві про залучення доказів позивач послався на те, що 18.09.2019 адвокат ОСОБА_1 звернувся до ВСП ДП «Інформаційні судові системи» «Центр судової експертизи та експертних досліджень» з заявами (запитами) про проведення судової експертизи в галузі менеджменту та про проведення судової економічної експертизи. При цьому, доказів направлення таких заяв (запитів) до заяви не додано.

Таким чином, ще до подання позовної заяви та відкриття провадження у справі представник позивача усвідомлював, що для належного розгляду позовної заяви необхідним є отримання висновків експертів та заяви свідка ОСОБА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 80 та ч. 4 ст. 88 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

У п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 ГПК України).

У своїй позовній заяві позивач не зазначав та не звертав увагу суду першої інстанції при розгляді справи на те, що заява свідка ОСОБА_2 та висновки експертів не можуть бути подані ним у встановлений законом строк з об`єктивних причин. Позивач також не повідомляв суд про те, що ним здійснені всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

Отже, в заявах про залучення до справи зазначених додаткових доказів позивачем не обґрунтовано неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія не вбачає підстав для поновлення строку на подання додаткових доказів, у зв`язку з чим, подані позивачем додаткові докази не приймаються судом апеляційної інстанції в силу приписів ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 74, 42, 80, 88, 162, 234, 266, 269 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на подання додаткових доказів.

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті додаткових доказів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова