ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.10.2020м. ДніпроСправа № 904/709/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД", 03150, м.Київ, вул.Лабораторна, буд.33/37, ідентифікаційний номер юридичної особи 40760450

до боржника Корпорації "ВЕЕСВІ", 49051, м.Дніпро, Самарський район, вул.Курсантська, буд.3, ідентифікаційний номер юридичної особи 30431695

про визнання банкрутом

Суддя Суховаров А.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/709/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" до Корпорації "ВЕЕСВІ" про визнання банкрутом, що знаходиться на стадії розпорядження майна.

Ухвалою суду від 16.03.2020 призначено розпорядником майна по справі №904/709/20 арбітражного керуючого Кірічок В.В. (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1849 від 08.02.2018).

30.09.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" надійшла заява про забезпечення позову, за змістом якої заявник просить суд заборонити кредиторам - ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» та ОСОБА_1 , а також розпоряднику майна Корпорації «ВЕЕСВІ» - арбітражному керуючому Кірічку В.В. вчиняти наступні дії:

- скликати та проводити збори rредиторів у справі №904/709/20 про банкрутство Корпорації «ВЕЕСВІ» до винесення судового рішення Центральним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020;

- скликати та проводити комітет кредиторів у справі №904/709/20 про банкрутство Корпорації «ВЕЕСВІ» до винесення судового рішення Центральним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 року.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» зазначає про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони кредиторам (ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» та Селяніну В.В.) та арбітражному керуючому скликати збори кредиторів у рамках справи №904/709/20 про банкрутство Корпорації «ВЕЕСВІ» до винесення судового рішення Центральним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020, посилаючись на фіктивність договору позики (поворотної фінансової допомоги) № 01-12/14 від 01.12.2014, на підставі якого ОСОБА_1 визнано кредитором з правом вирішального голосу на загальних зборах кредиторів, з огляду на відсутність доказів його виконання та реального настання правових наслідків (як обов`язкову вимогу, що має додержуватися для чинності правочину у розумінні ч. 5 ст. 203 ЦК України).

ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» зазначає, що ухвалою Центрального апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД», розгляд якої призначено на 02.11.2020.

Також, заявник вказує, що звернення ОСОБА_1 із заявою про визнання кредиторських вимог зумовлено виключно необхідністю останнього уникнути відповідальності (в т.ч. субсидіарної) у рамках справи про банкрутство Корпорації «ВЕЕСВІ», а дії ОСОБА_1 , як кредитора з правом вирішального голосу, будуть спрямовані на вчинення перепон у діяльності ліквідатора банкрута.

До того ж, заявник вказує, що у відповідності до ч. 10 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, проведення зборів кредиторів у зв`язку із зміною реєстру вимог кредиторів або обрання (переобрання) комітету кредиторів у зміненому чи новому складі не можуть бути самостійною підставою для зміни або перегляду попередньо прийнятих зборами або комітетом кредиторів рішень. Таким чином, заявник вважає, що у випадку ухвалення Центральним апеляційним господарським судом рішення за апеляційною скаргою ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» про скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 та відмову у визнанні грошових вимог ОСОБА_1 до Корпорації «ВЕЕСВІ», ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» не матиме правових підстав для скасування рішень зборів кредиторів.

Господарський суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Ольга.» про забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

забороною відповідачу вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Подання лише самої заяви про забезпечення позову, що ґрунтується на припущеннях без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 5-6, 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до приписів частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1 - 3 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Вирішуючи питання необхідності застосування заходів забезпечення позову, господарським судом має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких останній звернувся до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування запропонованого заходу забезпечення позову.

Всупереч викладеному, з поданої заяви вбачається, що в обґрунтування заявлених вимог ТОВ «ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД» зазначає про обставини, які, за своїм змістом, є предметом дослідження суду апеляційної інстанції за результатом перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 по справі №904/709/20 про визнання грошових вимог ОСОБА_1 до Корпорації «ВЕЕСВІ», яка станом на час розгляд даної заяви, набрала законної сили, в той час як фактів, на підтвердження обґрунтованості вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, заявником не наведено.

За викладених обставин, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" про забезпечення позову відмовляється судом.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕР-ІНВЕСТ-БУД" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили - 02.10.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя А.В. Суховаров