СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р. Справа № 922/1902/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Зубченко І.В. (доповідач), Білецька А.М., Радіонова О.О.
при секретарі судового засідання: Мартинчук М.В.
за участю представників:
від позивача:не з`явився
від відповідача:Андрійко О.В., свідоцтво №2015 серія ХВ №000306 від 14.09.2016р., ордер серія АХ №1022415 від 21.08.2020р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків (вх.№2188 Х/3 від 28.08.2020р.)
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену13.07.2020р. (повний текст складено та підписано 13.07.2020р. у м.Харкові)
прозабезпечення позову
у справі№922/1902/20 (суддя Аріт К.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків

простягнення 6.352.414,58грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.07.2020р. (повний текст складено та підписано 13.07.2020р.) у справі №922/1902/20 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків, про забезпечення позову, накладено арешт на грошові кошти в розмірі ціни позову та судового збору в сумі 6.448.751,80грн., що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 13.07.2020р. у справі №922/1902/20 та відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" про забезпечення позову.

При цьому скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, зокрема ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та з невірним застосуванням норм матеріального права, за наслідками неповного з`ясування обставин справи, з наступних підстав:

- суд першої інстанції залишив поза увагою, що обраний спосіб забезпечення позову не відповідає вимогам щодо розумності, обґрунтованості і адекватності, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- позов у новій редакції обґрунтовано новими обставинами та доказами, які не були предметом дослідження під час вирішення місцевим господарським судом питання про забезпечення позову;

- позивачем не надано доказів, не наведено фактичних обставин на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, та належних аргументів, яким чином ці дії ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог;

- позиція позивача про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована виключно відсутністю у відповідача нерухомого майна, розміром статутного капіталу відповідача, що значно менший від заявленої до стягнення суми, однак вказане є лише припущенням та не доводить, що у випадку задоволення позовних вимог відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення;

- позивачем не надано обґрунтованого розрахунку грошових вимог, що є предметом позову, та обставин, на яких цей борг ґрунтується;

- судом не враховано, що арешт коштів на рахунках відповідача може призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності та погіршення майнового стану підприємства.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2020р. вищевказану апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків.

Після усунення відповідачем недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі від 02.09.2020р., ухвалою суду апеляційної інстанції від 08.09.2020р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.07.2020р. у справі №922/1902/20, зобов`язано позивача у строк до 22.09.2020р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу. Разом з тим, названою ухвалою призначено розгляд справи на 23.09.2020р.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 22.09.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Радіонова О.О.

Через канцелярію суду 23.09.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" надійшов відзив на апеляційну скаргу. За твердженнями позивача, апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки, усупереч твердженням апелянта, обраний захід забезпечення позову відповідає вимогам щодо розумності, обґрунтованості і адекватності, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Крім того позивач наголошує, що обставинами, які можуть свідчити про можливість невиконання рішення суду, є свідоме ухилення відповідача від будь-якого спілкування з позивачем з предмету заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" за січень 2020р. та недостатність грошей на рахунках відповідача, про що свідчить систематична несплата коштів за подання зустрічного позову, інших заяв та апеляційних скарг у межах розглядуваної справи. З метою забезпечення принципу рівності сторін, беручи до уваги тривалість поштового перебігу та короткий строк для подання відзиву, судова колегія враховує при розгляді справи наданий позивачем з порушенням визначеного судом строку на один день відзив на апеляційну скаргу .

У судовому засіданні 23.09.2020р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія оголосила перерву у судовому засіданні до 01.10.2020р., що відображено безпосередньо у протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 01.10.2020р. представник відповідача підтримав позицію, висловлену у попередньому судовому засіданні, просив вимоги апеляційної скарги задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, позиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" викладена у відзиві на апеляційну скаргу та була висловлена представником підприємства у судовому засіданні 23.09.2020р.

Судом також враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Керуючись наведеними приписами законодавства, зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, судова колегія визнала за можливе розглянути справу №922/1902/20 за відсутністю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 01.10.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні 23.09.2020р. та представника відповідача у судовому засіданні 01.10.2020р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про забезпечення позову і, відповідно, предметом судового розгляду є питання наявності/відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів оскарження ухвали, 13.07.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" звернулося до господарського суду Харківської області із заявою про забезпечення позову (вх.№15929), в якій просило вжити заходів із забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" про стягнення заборгованості за агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019р. у сумі 6.352.414,58грн. накладенням арешту на грошові кошти в розмірі ціни позову та судового збору в сумі 6.448.751,80грн., що містяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд".

В обґрунтування заяви позивачем зазначено наступне: відповідачем систематично не виконуються зобов`язання за договором, зокрема не підписуються та не повертаються позивачу акти та звіти про надані агентські послуги; не отримується направлена на адресу відповідача кореспонденція; ігноруються всі законні вимоги позивача щодо виконання відповідачем зобов`язань за договором; станом на день подання заяви про забезпечення позову позивачу не надана інформація, необхідна для здійснення розрахунку змінної складової наданих позивачем агентських послуг за договором за січень 2020р. За твердженнями заявника, ухиляння відповідача від виконання зобов`язань за договором спричиняє порушення прав позивача на отримання агентської винагороди та завдає йому істотної шкоди. Крім того позивач наголошує, що, враховуючи високу ціну позову, невжиття господарським судом заходів із забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Так, відповідно до офіційних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач має зареєстрований статутний фонд у розмірі 10.000,00грн. Відомості щодо наявності у відповідача іншого рухомого та нерухомого майна відсутні. На переконання заявника, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що обліковуються на рахунках в банківських установах, у сумі, що дорівнює ціні позову та судовому збору, забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суд першої інстанції визнав обґрунтованими і достатніми мотиви заяви про забезпечення позову та дійшов висновку про її задоволення. При цьому вказав, що враховуючи принцип адекватності та співмірності заходу забезпечення позову, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, що обліковуються на рахунках в банківських установах, у сумі, яка дорівнює ціні позову та судовому збору, забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту, метою запровадження якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Частиною 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, суть якого визначена у ст.14 ГПК України та полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У контексті приписів статей 73, 74, 77, 78 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Отже, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, та їх оцінка судом, з належним відображенням у судовому рішенні висновків здійсненої оцінки.

У разі подання позову майнового характеру заявник має доводити, що майно (у тому числі грошові кошти, цінні папери тощо) наявне у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитися в кількості або може погіршитися його стан/якість на момент виконання рішення в результаті будь-яких причин. Доказами таких обставин може бути вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, вищенаведене свідчить, що в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.01.2020р. по справі №922/2163/17 та від 03.04.2020р. по справі №904/4511/19.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" у своїй заяві про забезпечення позову посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" не виконало зобов`язань за договором №15/08/19 від 15.08.2019р. щодо оплати наданих позивачем у січні 2020р. послуг на суму 3.902.414,58грн. та щодо оплати наданих позивачем з вересня 2019р. по січень 2020р. додаткових послуг на загальну суму 2.450.000,00грн., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 6.352.414,58грн., яка і є предметом розгляду у межах справи №922/1902/20 (первісний позов).

Східний апеляційний господарський суд наголошує, що перевірка названих доводів лежить у площині повноважень (є предметом розгляду) суду першої інстанції, за наслідками якої буде винесене відповідне рішення.

Разом з тим, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та особливості застосування заходів забезпечення позову, заявником не надано жодного доказу та не наведено достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача у разі задоволення позову. Подана заява ґрунтується на бездоказових припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" не доводить та не посилається на обставину вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" дій, спрямованих на реалізацію майна, чи підготовчих дій до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, виведення своїх активів з рахунків, за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву та вживаючи відповідні заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову та судового збору на грошові кошти відповідача, лише формально зазначив, що вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Суд першої інстанції не здійснив належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням вимог щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Місцевий господарський суд не зазначив, які докази вказують на наявність обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову, та у чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову, а лише продублював аргументи заявника щодо розміру статутного капіталу підприємства відповідача, відсутності зв`язку з керівництвом останнього та значної суми заборгованості.

Саме по собі визначення заявником ціни і предмету позову та його твердження про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Колегія суддів вважає недостатнім для забезпечення позову довод позивача про малий статутний фонд підприємства відповідача та про відсутність інформації щодо іншого рухомого і нерухомого майна відповідача, оскільки такі обставини самі по собі не свідчать про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення.

У той же час арешт коштів на рахунках може призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності підприємства відповідача і, у свою чергу, погіршення майнового стану останнього.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача.

Водночас, принцип змагальності, закріплений у статті 2 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу з широкого кола підстав. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2019р. у справі №922/2673/18.

За таких обставин висновок місцевого суду про співмірність і адекватність вжитих заходів забезпечення позову є передчасним.

Вищевикладене у контексті приписів ст.277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову. При цьому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд" підлягає задоволенню.

З огляду на положення п.14 ст.129 ГПК України, оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційною інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.07.2020р. (повний текст складено та підписано 13.07.2020р.) у справі №922/1902/20 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.07.2020р. (повний текст складено та підписано 13.07.2020р.) у справі №922/1902/20 - скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків, про забезпечення позову (вх.№15929 від 13.07.2020р.) - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 01.10.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.10.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя А.М. Білецька

Суддя О.О. Радіонова