ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

21.09.2020 Справа № 905/334/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Калітіній К.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія», м. Маріуполь Донецької області

до відповідача Приватного акувонерного товариства «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення у розмірі 136077,80 грн.,

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія», м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення неустойки у розмірі 295412,86грн

Представники сторін

від позивача: ( в режимі відео конференції): Міхно М.Г адвокат (довіреність б/н від 26.03.2020р)

від відповідача: ( в режимі відео конференції): Івченко С.П. адвокат (довіреність б/н від 02.01.2020р)

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія» м.Маріуполь, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 1143646,98грн основного боргу.

Заявою від 28.04.2020р позивач уточнив позовні вимоги, збільшивши їх, та просив суд стягнути заборгованість у розмірі 1166693,35грн, з яких основний борг - 1143646,98грн, інфляційні втрати 2558,69грн, пеня 17893,86, збитки 2593,82грн.

12.05.2020р від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вхд.8795/20), в зв`язку з частковою оплатою відповідачем основного боргу. Згідно даної заяви позивач просив стягнути заборгованість за договором у розмірі 138671,62 грн., з яких: 109221,03 грн. основний борг, 16427,98грн грн. пеня, 10428,79 грн. інфляційні втрати, 2593,82грн збитки.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.08.2020р розглянута заява позивача про зменшення позовних вимог, за результатами розгляду: суд закрив провадження в частині стягнення основної заборгованості у сумі 1034425,95грн, в зв`язку з частковим погашенням відповідачем основного боргу, у задоволенні вимог в частині стягнення суми понесених збитків у розмірі 2593,82грн відмовлено, повернуто судовий збір у сумі 15398,41грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений із відповідачем договір підряду №1922 від 17.10.2018р, згідно якого ним були виконані ремонтно будівельні роботи, однак відповідач в установленому поряду та строки не оплатив виконані роботи, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Позивач також просить стягнути пеню та інфляційні втрати, які нараховані ним відповідно до ст.625 ЦК України за несвоєчасне виконання відповідачем договірних зобов`язань.

03 квітня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив вих.№09/120/2 від 31.03.2020р. на позовну заяву, згідно якого останній проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, зважаючи на те, що частково ним сплачена заборгованість за договором за виконані роботи. Щодо повної оплати вартості виконаних робіт в установлені договором строки відповідач зазначив, що наразі металургійна галузь знаходиться у жорстокій глобальній кризі, підприємство працює зі збитками, однак підприємство вживає всі необхідні заходи для погашення заборгованості. З урахуванням викладеного, відповідач фактично не заперечує проти наявності заборгованості за договором.

03 квітня 2020 року від відповідача Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до суду надійшла зустрічна позовна заява (вих.№09/120 від 31.03.2020р) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія» про стягнення неустойки в розмірі 295412,86грн.

За позицією позивача за зустрічним позовом, відповідачем при виконанні ремонтно-будівельних робіт порушені строки виконання робіт, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт, в зв`язку з чим відповідно до ч.2ст.883 ЦК України та п.10.3.2. Договору, він нарахував неустойку за неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду в розмірі 0,3% від договірної вартості робіт за кожний день прострочення.

Ухвалою суду від 06 квітня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву відповідача для спільного розгляду з первісним позовом.

20 квітня 2020 року від відповідача (за зустрічним позовом) до суду надійшов відзив від 28.04.2020р. на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого останній проти зустрічних позовних вимог заперечує в повному обсязі з наступних підстав. Як вважає відповідач, заявником не надано суду доказів в підтвердження виконання п.10.12, 10.13 Договору і нарахування неустойки не позбавляє замовника оплатити виконані за договором роботи в установлені строки. Крім того, відповідач за зустрічним позовом вважає при розгляді зустрічного позову необхідно взяти до уваги положення Постанови КМУ від 01.08.2005р №668, якою визначено поняття капітального ремонту, який на його думку, і був здійснений за договором. При здійсненні капітального ремонту необхідно складати календарний план будівництва, в якому визначаються терміни та послідовність ремонту, однак замовником (по договору) дані вимоги були проігноровані і тому встановити строк порушення виконання робіт неможливо. Щодо пояснень позивача за зустрічним позовом про здійснення відрахування строків виконання робіт встановлених в Специфікаціях, то відповідач вважає дані доводи необґрунтованими посилаючись на те, що дата підписання Специфікації не є тотожною до дати початку виконання робіт.

ПрАТ «ММК ім.Ілліча» надав відповідь на відзив (вих.№09/905/334/20 від 08.05.2020р), в якому зазначив, що специфікації, які є предметом розгляду справи та календарні графіки виконання робіт підписані обома представниками договору, і її умови повинні виконуватись сторонами належним чином. Відповідно до п.2.3 Договору фактичний термін закінчення робіт по окремим об`єктам визначається датою підписання Замовником акту прийомки виконаних робіт по формі КБ-2в і за умовами договору Підрядник гарантує своєчасне і якісне виконання робіт і згідно із п.10.1 Договору за не виконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства. Пунктом 10.3.2. Договору передбачено, що у випадку порушення Підрядником строків виконання робіт останній сплачує Замовнику неустойку в розмірі 0,3% від договірної вартості робіт.

ТОВ «Приазовська будівельна компанія» надала свої заперечення на зустрічну позовну заяву (вхд.№9348/20 від 21.05.2020р). В даних поясненнях товариство звертає увагу на те, що Підрядник не надав суду документи в підтвердження факту відправки на його адресу Повідомлення про застосування штрафів до звернення із зустрічним позовом, а також зазначив про невірний розрахунок ПРАТ «ММК ім.Ілліча» розміру заявленої неустойки зважаючи на те, що неустойка розрахована за кожний день прострочення, що по своєї суті є пенею, але Підрядник не має грошових зобов`язань перед Замовником. Згідно додаткових письмових пояснень від 17.06.2020р товариство вважає зустрічні позовні вимоги необґрунтованими зважаючи на те, що Замовник документально передачу будівельних майданчиків не оформив і тому відсутня можливість встановити дату з якої починається відлік ремонтно-будівельних робіт і специфікація не встановлює терміни виконання робіт, крім того Замовник не виконав свої обов`язки : документально не оформив акт прийому передачі об`єкту.

Представники сторін з`явилися у судове засідання, діючи в якості позивачів - підтримали позивні вимоги в межах заяв про зменшення позовних вимог, діючи як відповідачі заперечували проти позовів відповідно.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, заслухавши позиції сторін, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія» (Підрядник) укладений Договір №1922. За умовами договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного Договору роботи, перелік яких визначається Специфікаціями.

Замовник зобов`язується надати Підряднику об`єкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки, передбачені даним Договором (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору строки виконання робіт за договором, а також окремі об`єми, визначаються у відповідних Додатках/Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору. В межах строків виконання робіт, зазначених у Специфікаціях.

Строк виконання робіт по даному Договору починає відраховуватись з моменту фактичного прийняття об`єкту робіт відповідно до п.5.3 Договору. У разі несвоєчасного прийняття об`єкту робіт, строк початку виконання робот починає відраховуватись з останнього дня, передбаченого п.5.3 даного Договору.

Фактичний строк закінчення робот за окремими об`єктами визначається датою підписання Замовником акту приймання виконаних підрядних форми №КБ-2в з додатками робот (п.2.3 Договору).

Ціна Робот, враховуючи специфіку та способи виконання Робот, визначається на підставі узгоджених Сторонами кошторисів та зазначається в Специфікаціях до даного Договору (п.3.1 Договору).

Розділом 4 Договору передбачені умови оплати. Так, п.4.1 передбачено, що Оплата Замовником виконаних Робот здійснюється поетапно (щомісячно) протягом строку, указаного у відповідній Специфікації. Строк оплати починає відраховуватися від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в підтверджених довідками КБ-3 (або інших документів узгоджених сторонами у відповідності з п.2.3 даного Договору), на підставі наданих Підрядником рахунків та зареєстрованих податкових накладних.

Відповідно до 5.1 Договору перелік Робот за даним Договором, а також їх окремі об`єми визначаються на підставі кошторисів, калькуляцій, ремонтних (дефектних) відомостей та зазначається в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що не пізніше, ніж за 5 днів до припущеного строку початку виконання Робот за Договором Замовник підписує, скріплює своєю печаткою та надсилає на адресу Підрядника відповідну Специфікацію, яка повинна містити склад та кількість об`єктів Робот, склад та строки виконання Робот підстави для їх визначення (кошториси, калькуляції, ремонтні відомості), вартість Робот, гарантійні строки експлуатації.

Протягом трьох днів від дати отримання Специфікації Підрядник підписує, скріплює своєю печаткою і надсилає на адресу Замовника зазначену Специфікацію або обґрунтовані заперечення до неї.

Безпосередньо перед початком встановленого Специфікацією строку виконання Робот, але не пізніше 2-х календарних днів з дати укладення даного Договору, Замовник передає, а Підрядник приймає об`єкти Робот на підставі відповідного акту, підписаного Підрядником та Замовником, або інших узгоджених сторонами документів (довіреності, накладні,), а також передає матеріали, необхідні для виконання робіт за накладними по формі М-11 або по акту Ф-01із зазначенням найменування та кількості (п.5.3 Договору).

Розділом 7 передбачені права та обов`язки сторін, згідно яких зокрема Підрядник зобов`язаний виконати Роботи за даним Договором відповідно до Специфікації та іншими додатками до Договору, інформувати Замовника про хід виконаних робот, а Підрядник в свою чергу має право отримувати оплату за виконані Роботи в розмірах та строки , передбачені договором та додатками до нього.

За не виконання або не неналежне виконання умов даного Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України. Оплата неустойки не звільню сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (п.10.1 Договору).

У разі порушення строку оплати виконаних Робот, Замовник оплачує Підряднику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення , але не більше подвійної облікової ставки НБУ (п.10.2 Договору).

Пунктом 10.3.2 передбачено, що у разі порушення Підрядником строків виконання Робот, а також строків усунення виявлених дефектів виконаних робот Підрядник сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,3%від договірної вартості робот ( з урахуванням ПДВ), визначеної п.3.1 даного Договору, за кожний день прострочення. Неустойка нараховується за весь період прострочення.

За результатами розгляду справи було встановлено, що Підрядником на виконання умов договору були виконані ремонтні роботи. Замовник (відповідач за первісним позов) також не заперечує, що роботи були виконані Підрядником. Загальна вартість виконаних робот на момент звернення із позовом (17.02.2020р) складала 1 143646,98грн.

Специфікаціями до договору підряду №1922 передбачений умови оплати виконаних робот протягом 45 календарних днів від дати підписання актів КБ-2в. Пунктом 4.1 Договору визначено, що оплата Замовником виконаних Робот здійснюється поетапно (щомісячно) протягом строку, указаного у відповідній Специфікації. Строк оплати починає відраховуватися від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в підтверджених довідками КБ-3 (або інших документів узгоджених сторонами у відповідності з п.2.3 даного Договору), на підставі наданих Підрядником рахунків та зареєстрованих податкових накладних.

Як вбачається із матеріалів справи згідно Специфікації №12 від 13.05.2019р до Договору було виконано ремонтно-будівельних робот на суму 66560,32грн, що підтверджується наступними актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в):

- акт №315 за червень 2019р від 30.06.2019р на суму 12937,38грн останній день оплати 14.08.2019р;

- акт №375 за липень 2019р від 26.07.2019р на суму 2906,14грн останній день оплати 09.09.2019р;

- акт №745 за жовтень 2019р від 28.10.2019р на суму 12414грн останній день оплати 12.12.2019р;

- акт №749 за жовтень 2019р від 28.10.2019р на суму 30100,80грн- останній строк оплати 12.12.2019р;

- акт №821 за листопад 2019р від 18.11.2019рна суму 8202,22грн останній строк оплати 02.01.2020р;

- акт №907 за грудень 2019 від 20.12.2019р на суму 21159,60грн останній строк оплати 03.02.2020р;

- акт №933 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 17929,20грн строк оплати 03.02.2020р.

За специфікацією №13 від 16.05.2019р до Договору були виконані ремонтно-будівельні роботи на суму 300877,20грн. В підтвердження надані наступні акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2в):

- акт №468 за серпень 2019р від 30.08.2019р на суму 19154,40грн строк оплати 14.10.2019р;

- акт №467 за серпень 2019р від 30.08.2019р на суму 32666,40грн строк оплати 14.10.2019р;

- акт №552 за вересень 2019р від 23.09.2019р на суму 129668,40грн строк оплати 07.11.2019р.;

- акт №746 за жовтень 2019р від 28.10.2019р на суму 119388грн строк оплати 12.12.2019р;

- акт №903 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 36332,40грн строк оплати 03.02.2020р.;

- акт №904 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 86278,80грн строк оплати 03.02.2020р.

За Специфікацією №14 від 01.06.2019р до Договору Підрядник виконав робіт на суму 49616,40грн, в підтвердження надані наступні акти:

- акт №549 за вересень 2019р від 23.09.2019р на суму 20395,20грн строк оплати 07.11.2019р;

- акт №550 за вересень 2019р від 23.09.2019р на суму 10952,40грн строк оплати 07.11.2019р;

- акт №751 за жовтень 2019р від 28.10.2019р на суму 5769,60грн строк оплати 12.12.2019р;

- акт №750 за жовтень2019р від 28.10.2019р на суму 6729,60грн строк оплати 12.12.2019р;

- акт№810 за листопад 2019р від 18.11.2019р на суму 5769,60грн строк оплати 02.01.2020р;

- акт №906 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 65125,20грн строк оплати 03.02.2020р;

- акт №934 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 5769,60грн строк оплати 03.02.2020р;

- акт №970 за грудень 2019р від 20.12.2029р на суму 2060.40грн строк оплати 03.02.2020р;

- акт №971 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 32511,60грн строк оплати 03.02.2020.

За Специфікацією №15 до Договору виконані роботи на суму 33158,66грн, що підтверджено наступними актами:

- №314 за червень від 30.06.2019р на суму 24800грн- строк оплати 09.09.2019р;

- №784 за жовтень 2019р від 28.10.2019р на суму 8358,00грн строк оплати 12.12.2019р;

- №969 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 1699,20грн строк оплати 03.02.2020р;

- №973 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 58136,40грн строк оплати 03.02.2020р;

Згідно Специфікації №17 від 17.07.2019р до Договору виконані роботи на суму 236,40грн, що підтверджується актом №510 приймання виконаних робіт за вересень 2019р від 02.09.2019р із строком оплати 17.10.2019.

За Специфікацією №19 від 30.07.2019р до Договору були виконані роботи на суму 290385,60грн:

- акт №469за серпень 2019р від 30.08.2019р на суму 197184грн строк оплати 14.10.2019р;

- акт №465 за серпень 2019р від 30.08.2019рна суму 29158,80грн строк оплати 14.10.2019р;

- акт №551 за вересень 2019р від 23.09.2019р на суму 12898,80грн строк оплати 07.11.2019р;

- акт №553 за вересень 2019р від 23.09.2019р на суму 9672,00грн строк оплати 07.11.2019р;

- акт №747 за жовтень 2019р від 28.10.2019р на суму 20143.20грн строк оплати 12.12.2019р;

- акт №820 за листопад 2019р від 18.11.2019р на суму 21328,80грн строк оплати 02.01.2020р;

- акт №905 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 28105,20грн строк оплати 03.02.2020р;

- акт №972 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 31706,40грн строк оплати 03.02.2020р;

- акт №939 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 3483,60грн строк оплати 03.02.2020р.

За Специфікацією №20 від 17.10.2019р Підрядник виконав роботи на суму 6931,20грн та складено акти приймання виконаних робот:

- №819 за листопад 2019р від 18.11.2019р на суму 6931,20грн на суму 6931,20грн;

- №932 за грудень 2019р від 20.12.2019р на суму 5583,60грн строк оплати 03.02.2020р.

До матеріалів справи також залучені рахунки фактури, виставлені Замовнику для оплати виконаних Підрядником ремонтних робот на суму 1 143 646,98грн.

В процесі розгляду справи Замовник за Договором ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» частково оплатив основну заборгованість за виконані за договором роботи у розмірі 1034425,95грн. В цій частині суд закрив провадження у справі ухвалою від 11.08.2020р. Предметом розгляду є основний борг у сумі 109221,03грн, пеня 16427,98грн, інфляційні 10428,79грн.

Надавши правову кваліфікацію відносинам, що склались між сторонами, суд робить висновок, що вони пов`язані із підрядом.

За приписами ч.1 ст.837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

Судом під час правового аналізу спірного Договору встановлено, що фактично Договір мав функцію Договору підряду, що встановлював загальні засади господарської взаємовідносин між контрагентами за договором. Деталізовані умови Договору, встановлювалися положеннями Специфікацій до Договору та актами приймання виконаних робіт, зокрема у Специфікаціях визначений перелік робот та їх вартість, також умови оплати виконаних робот.

Пунктом 4.1 передбачено, що оплата Замовником виконаних Робот здійснюється поетапно (щомісячно) протягом строку, указаного у відповідній Специфікації. Строк оплати починає відраховуватися від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в підтверджених довідками КБ-3 (або інших документів узгоджених сторонами у відповідності з п.2.3 даного Договору), на підставі наданих Підрядником рахунків та зареєстрованих податкових накладних.

Частиною 1 статті 846 ЦК України передбачено,що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Таким чином, сторони, керуючись принципом свободи договору, самостійно встановили, що у правовідносинах між ними умови Договору корегуються умовами Специфікацій.

Отже, положення Специфікації конкретизують умови оплати виконаних робот та строки виконання робот за Договором.

Актами приймання виконаних робіт визначені дати закінчення виконання робот за Договором. Усі Специфікації та акти приймання (формаКБ-2в) підписані сторонами Договору без зауважень.

На виконання умов договору №1922 позивач (за первісним позовом) виконав обумовлені роботи, що підтверджується наявними в матеріалах справи погодженими сторонами договірними цінами, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3), актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2), рахунками - фактурами.

В підтвердження належного прийняття виконаних робіт за договором № 1922 позивач надав до матеріалів справи підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт. Відповідач частково оплачував виконані роботи, що підтверджується копією платіжного доручення № від 30.04.2020р, яке міститься в матеріалах справи.

Заборгованість відповідача за виконані підрядні роботи за договором № 1922, за виключенням здійснених оплат, становить 109221,03 грн.

Під час розгляду справи проти факту підписання актів прийняття робіт за договором підряду № 1922, обсяг і вартість виконаних підрядних робіт не заперечував, проте посилався лише на несвоєчасне виконання Підрядником ремонтних робот та застосування п. 10.13 , за яким він має право утримати несплачену суму в рахунок сплати неустойки, яка пред`явлена за несвоєчасне виконання підрядних робіт.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на час подання позову, відповідач правом, передбаченим п. 10.13 договору не скористався , повідомлень про утримання на адресу позивача не направляв. Проте, звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою , пред`явив вимоги з урахуванням суми неустойки, яку він за первісним позовом вважає утриманою.

Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що на час подання позову відповідач не реалізував своє право на утримання, у зв`язку з чим позивач правомірно вимагає стягнення суми боргу за виконані роботи в сумі 109221,03 грн.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги в цієї частині в повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача за первісним позовом про стягнення інфляційних втрат у сумі 10428,79грн та пені у розмірі 16427,98грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов`язань у відносинах суб`єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що відповідач (за первісним позовом) у встановлений договором строк свого обов`язку по оплаті вартості виконаних робот належним чином не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з умов Договору, сторони узгодили відповідальність Покупця у вигляді пені у розмірі 0, 01% від суми заборгованості за кожен день прострочки оплати виконаних робіт , але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач заявляє до стягнення пеню та інфляційні витрати за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за специфікаціями № 12-15, №17, №19,20.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені позивача, суд визнає його не вірним, оскільки позивачем не вірно визначено кількість днів прострочення виконання відповідачем зобов`язання.

Відповідно до Специфікацій № 12-15, №17, №19,20 якими передбачені умови оплати виконаних робіт та актів приймання виконаних робот, в яких наявна дата фактичного приймання таких робіт і з цієї дати відраховується строк для їх оплати: 45 календарних днів. Отже з урахуванням часткової сплати відповідачем суми основного боргу та актів приймання виконаних робіт, якими сторонами за Договором погоджені строки прийняття виконаних робот і з дати підписання яких обліковується строк погашення зобов`язань за Договором та приписів ч.6 ст.232 ГК України пеня нараховується наступним чином:

- З 15.08.2019 по 14.02.2020 -238,05грн., база для нарахування 12937,38 грн;

- З 10.09.2019р по 09.03.2020р 52,89грн база нарахування 2906,14грн;

- З 13.12.2019р по 29.04.2020р -172,55грн база нарахування 12414грн;

- З 13.12.2019р по 29.04.2020р 418,40грн база нарахування 30100,80грн;

- З 03.01.2020 по29.04.2020р 96,79грн. база нарахування 8202,22грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 181,97грн. база нарахування 21159,60грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 154,19грн. база нарахування 17929,20грн;

- З 15.10.2019р по 14.04.2020р 350,53грн. база нарахування 19154,40грн;

- З 15.10.2019 по 14.04.2020р 597,80грн. база нарахування 32666,40грн;

- З 08.11.2019р по 29.04.2020р 2256,23грн база нарахування 129668,40грн;

- З 13.12.2019р по 29.04.2020р -1658,80грн база нарахування 119338грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 312,46грн база нарахування 36332,40грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 742грн база нарахування 86278,80грн;

- З 08.11.2019р по 29.04.2020р 354,88грн база нарахування 20395,20грн;

- З 08.11.2019р по29.04.2020р 190,57грн база нарахування 10952,40грн;

- З 13.12.2019р по29.04.2020р 80,20грн база нарахування 5769,60грн;

- З 13.12.2019р по 29.04.2020р 93,54грн база нарахування 6729,60грн;

- З 03.01.2020р по 29.04.2020р 68,08грн база нарахування 5769,60грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 560,08грн база нарахування 65125,20грн;

- З 04.02.2020 по 29.04.2020р 49,62грн база нарахування 5769,60грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 17,72грн база нарахування 2060,40грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р -279,60грн база нарахування 32511,60грн;

- З 10.09.2019р по 09.03.2020р 451,37грн база нарахування 24800,66грн;

- З 13.12.2019р по 29.04.2020р 116,18грн база нарахування 8358грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 14,61грн база нарахування 1699,20грн;

- З 04.02.2020р по29.04.2020р 499,97грн база нарахування 58136,40грн;

- З 18.10.2019 по 17.04.2020р 4,33грн база нарахування 236,40грн;

- З 15.10.2019р по 14.04.2020р 3608,47грн база нарахування 197184грн;

- З 15.07.2019р по 14.01.2020р 536,52грн база нарахування 29158,80грн;

- З 08.11.2019р по 29.04.2020р 224,44грн база нарахування 12898,80грн;

- З 08.11.2019 по 29.04.2020р 168,29грн база нарахування 9672грн;

- З 13.12.2019р по 29.04.2020р 279,99грн база нарахування 20143,20грн;

- З 03.01.2020р по 29.04.2020р -251,68грн база нарахування 21328,80грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 241,70грн база нарахування 28105,20грн;

- З 04.02.2020р по 29.04.2020р 272,68грн база нарахування 31706,40грн.

Загальна сума пені, яка підлягає стягненню складає 15597,18грн.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 10428,79грн.

Судом перевірений розрахунок інфляційних втрат позивача та визнано його невірним. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 у справі № 910/24266/16, вимога сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто, мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Індекс інфляції є показником, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу, не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Суд наголошує на врахуванні індексів виключно за цілі місяці існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п.6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистики №265 від 27.07.2007 вбачається, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця. Означений висновок узгоджується із правовою позицією з цього приводу, сформульованою Верховним Судом у постанові від 10.10.2018 у справі №910/9938/17.

Таким чином, законодавством визначено, що звітним періодом встановлення індексу інфляції є місяць. Отже, найменший період визначенні індексу інфляції місяць, і обрахування знецінення боргу можливе лише тоді, коли таке знецінення відбувалось протягом місяця, а не іншої меншої кількості календарних днів.

З огляду на викладене, відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат на частину місяця, оскільки найменший період визначення інфляційних втрат складає місяць.З урахуванням викладеного, розрахунок інфляційних втрат здійснено судом і складає 8207,78грн:

- З 01.09.2019 по 31.03.2020 -260,17грн, база для нарахування 12937,38 грн;

- З 01.10.2019р по 31.03.2020р 37,83грн база нарахування 2906,14грн;

- З 01.01.2020р по 31.03.2020р -86,72грн база нарахування 12414грн;

- З 01.01.2020р по 31.03.2020р 210,28грн база нарахування 30100,80грн;

- З 01.02.2020 по 31.03.2020р 40,81грн база нарахування 8202,22грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 169,28грн база нарахування 21159,60грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 143,43грн база нарахування 17929,20грн;

- З 01.11.2019р по 31.03.2020р 114,48грн база нарахування 19154,40грн;

- З 01.11.2019 по 31.03.2020р 195,25грн база нарахування 32666,40грн;

- З 01.12.2019р по 31.03.2020р 644,71грн база нарахування 129668,40грн;

- З 01.01.2020р по 31.03.2020р -833,69грн база нарахування 119338грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 290,66грн база нарахування 36332,40грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 690,23грн база нарахування 86278,80грн;

- З 01.12.2019р по 31.03.2020р 101,40грн база нарахування 20395,20грн;

- З 01.12.2019р по 31.03.2020р 54,46грн база нарахування 10952,40грн;

- З 01.01.2020р по 31.03.2020р 40,31грн база нарахування 5769,60грн;

- З 01.01.2020р по 31.03.2020р 47,01грн база нарахування 6729,60грн;

- З 01.02.2020р по 31.03.2020р 28,71грн база нарахування 5769,60грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 521грн база нарахування 65125,20грн;

- З 01.03.2020 по 31.03.2020р 46,16грн база нарахування 5769,60грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 16,48грн база нарахування 2060,40грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р -260,09грн база нарахування 32511,60грн;

- З 01.10.2019р по 31.03.2020р 322,87грн база нарахування 24800,66грн;

- З 01.01.2020р по 31.03.2020р 58,39грн база нарахування 8358грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 13,59грн база нарахування 1699,20грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 465,09грн база нарахування 58136,40грн;

- З 01.11.2019 по 31.03.2020р 1,41грн база нарахування 236,40грн;

- З 01.11.2019р по 31.03.2020р 1178,56грн база нарахування 197184грн;

- З 01.08.2019р по 31.03.2020р 497,15грн база нарахування 29158,80грн;

- З 01.12.2019р по 31.03.2020р 64,13грн база нарахування 12898,80грн;

- З 01.12.2019 по 31.03.2020р 48,09грн база нарахування 9672грн;

- З 01.01.2020р по 31.03.2020р 140,72грн база нарахування 20143,20грн;

- З 01.02.2020р по 31.03.2020р -106,13грн база нарахування 21328,80грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 224,84грн база нарахування 28105,20грн;

- З 01.03.2020р по 31.03.2020р 253,65грн база нарахування 31706,40грн.

Загальна сума інфляційних втрат у розмірі, що підлягає стягненню з відповідача складає 8207,78 грн. Отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором стосовно здійснення повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робот за Договором, позов є правомірним та обґрунтованими та підлягає частковому задоволенню.

Стосовно зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідач просить суд стягнути з позивача неустойку у розмірі 295412,86 грн. Неустойка нарахована у зв`язку із несвоєчасним виконанням Підрядником за Договором ремонтних робіт.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог в частині стягнення неустойки за порушення Підрядником строків виконання робот за Договором, відповідач посилається на п. 10.3.2, яким передбачено, що у разі порушення Підрядником строків виконання Робіт, а також строків усунення виявлених дефектів виконаних робіт Підрядник сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,3% від договірної вартості робот ( з урахуванням ПДВ), визначеної п.3.1 даного Договору, за кожний день прострочення. Неустойка нараховується за весь період прострочення.

Як встановлено судом, відповідачем за зустрічним позовом здійснені ремонтні роботи за договором із порушенням строків, встановлених в Специфікаціях.

Так, згідно Специфікації №12 від 13.05.2019р (строк виконання робіт 60 календарних днів від дати підписання специфікації з можливістю дострокового виконання робот), тобто ремонтні роботи мали бути виконані до 13липня 2019р. Фактично дані роботи згідно актів приймання виконаних робот були виконані:

- 25.07.2019р на суму 2906,14грн (акт №315 від 30.06.2019р);

- 27.10.2019р на суму 12414грн (акт №745 від 28.10.2019р);

- 27.10.2019р на суму 30100,80грн (акт 749 від 28.10.2019р);

- 17.11.2019р на суму 8202,22грн (акт №821 від 18.11.2019р);

- 19.12.2019р на суму 21159,60грн ( акт №907 від 20.12.2019р);

- 19.12.2019р на суму 17929,20грн (акт №933 від 20.12.2019р).

За Специфікацією №13 від 16.05.2019р (строк виконання робіт 60 календарних днів від дати підписання специфікації з можливістю дострокового виконання робот), тобто ремонтні роботи мали бути виконані до 16 липня 2019р. Фактично дані роботи згідно актів приймання виконаних робот були виконані:- 29.08.2019р на суму 19154,40грн (акт №468 від 30.08.2019р);

- 29.08.2019р на суму 32666,40грн (акт №467 від 30.08.2019р);

- 22.09.2019р на суму 129668,40грн (акт №552 від 23.09.2019);

- 27.10.2019р на суму 119388грн (акт №746 від 28.10.2019);

- 19.12.2019р на суму 36332,40грн (акт №903 від 20.12.2019р);

- 19.12.2019р на суму 86278,80грн (акт №904 від 20.12.2019р).

За Специфікацією №14 від 01.06.2019р (строк виконання робіт згідно графіку Замовника ), який доданий до даної Специфікації і за графіком останній день виконання робіт 08.07.2019р. Фактично дані роботи згідно актів приймання виконаних робот були виконані:

- 22.09.2019р на суму 20395,20грн (акт №549 від 23.09.2019р);

- 22.09.2019р на суму 10952,40грн (акт №550 від 23.09.2019р);

- 27.10.2019р на суму 5769,60грн (акт №751 від 28.10.2019);

- 27.10.2019р на суму 6729,60грн (акт №750 від 28.10.2019);

- 27.10.2019р на суму 5769,60грн (акт №810 від 18.11.2019р);

- 19.12.2019р на суму 65125,20грн (акт №906 від 20.12.2019р).

- 19.12.2019р на суму5769,60грн (акт №934 від 20.12.2019);

- 19.12.2019р на 2060,40грн (акт №970 від 20.12.2019р);

- 19.12.2019р на суму 32511,60грн (акт №971 від 20.12.2019р).

За Специфікацією №15 від 01.06.2019р (строк виконання робіт згідно графіку Замовника ), який доданий до даної Специфікації і за графіком останній день виконання робіт 08.07.2019р. Фактично дані роботи згідно актів приймання виконаних робот були виконані:

- 27.10.2019р на суму 8358грн (акт №784 від 28.10.2019р);

- 19.12.2019р на суму 1699,20грн (акт №969 від 20.12.2019р);

- 19.12.2019р на суму 58136,40грн (акт №973 від 20.12.2019).

За Специфікацією №17 від 17.07.2019р (строк виконання робіт 30 календарних днів від дати підписання специфікації з можливістю дострокового виконання робот), тобто ремонтні роботи мали бути виконані до 16 серпня 2019р. Фактично дані роботи згідно актів приймання виконаних робот були виконані:

- 02.09.2020р на суму 236,40грн (акт №510 від 02.09.2019).

За Специфікацією №19 від 30.07.2019р (строк виконання робіт 30 календарних днів від дати підписання специфікації з можливістю дострокового виконання робот), тобто ремонтні роботи мали бути виконані до 28 серпня 2019р. Фактично дані роботи згідно актів приймання виконаних робот були виконані:

- 29.08.2019р на суму 197184грн (акт №469 від 30.08.2019р);

- 29.08.2019р на суму 29158,80грн (акт №465 від 30.08.2019р);

- 22.09.2019р на суму 12898,80грн (акт №551 від 23.09.2019);

- 22.09.2019р на суму 9672грн (акт №553 від 23.09.2019);

- 27.10.2019р на суму 20143,20грн (акт №747 від 28.10.2019р);

- 17.11.2019р на суму 21328,80грн (акт №820 від 18.11.2019р).

- 19.12.2019р на суму 28105,20грн (акт №905 від 20.12.2019);

- 19.12.2019р на 31706,40грн (акт №972 від 20.12.2019р);

- 19.12.2019р на суму 3483,60грн (акт №936 від 20.12.2019р).

За Специфікацією №20 від 17.10.2019р (строк виконання робіт згідно графіку Замовника ), який доданий до даної Специфікації і за графіком останній день виконання робіт 07.11.2019р. Фактично дані роботи згідно актів приймання виконаних робот були виконані:

- 17.11.2019р на суму 6931,20грн (акт №819 від 18.11.2019р);

- 19.12.2019р на суму 5583,60грн (акт №932 від 20.12.2019р).

Згідно із частинами першою, другою статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони і забезпечення загальногосподарського інтересу.

Аналіз частини першої статті 530 та частини першої статті 846 ЦК України дозволяє дійти висновку, що підрядник зобов`язаний виконати підрядні роботи за завданням замовника у строк (термін), встановлений у договорі підряду, з урахуванням строків (термінів) виконання окремих етапів робіт, якщо такі визначено у договорі підряду.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суд встановив, що відповідач (Підрядник) виконав свої зобов`язання за договором з порушенням строків, визначених у додатках до Договору.

Щодо посилання відповідача за зустрічним позовом у своїх запереченнях на зустрічний позов на п.10.12 Договору, за яким суми неустойки/штрафів, передбачені п.п.10.3-10.8, 10.9 даного Договору, а також відшкодування збитків сплачуються Підрядником Замовнику протягом 10 робочих днів з моменту пред`явлення відповідної обґрунтованої вимоги Замовнику, суд зазначає наступне.

Дослідивши докази, які сторони надала в обґрунтування своїх вимог і заперечень, судом встановлено, що за умовами п.10.12 Договору Замовник направив на адресу Підрядника повідомлення №84/1021 від 16.07.2019р на суму 12937,38грн та №84/1157 від 12.08.2019р на суму 24800,66грн нарахованої неустойки за порушення строків виконання ремонтних робіт, дані повідомлення отриманні Підрядником 16.07.2019р та 15.08.2019р. відповідно і заперечень з приводу отримання даних повідомлень від Підрядника не надходило.

В матеріалах справи також наявне повідомлення №84/1322 від 12.09.2020р на суму 71482,99грн нарахованої неустойки, однак відповідач за зустрічним позовом заперечує щодо його отримання.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення нарахованої неустойки підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Укладаючи договір, сторони домовилися (п. 10.3.2), що у разі порушення Підрядником строків виконання Робот, а також строків усунення виявлених дефектів виконаних робот Підрядник сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,3%від договірної вартості робот ( з урахуванням ПДВ), визначеної п.3.1 даного Договору, за кожний день прострочення. Неустойка нараховується за весь період прострочення.

Таким чином сторони встановили період, за який стягується неустойка , визначивши що пеня може бути стягнута за кожний день прострочення за весь період, встановивши строк для виконання цього зобов`язання 10 днів з моменту отримання вимоги.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статей 610, 611 зазначеного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов`язковим. Отже, неподання позивачем (кредитором) доказів досудового звернення з відповідною вимого до відповідача, не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог ( така позиція суду узгоджується з усталеною судовою практикою, яка знайшла своє відображення у Пленумі ВГСУ №14 від 17.12.2013р «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

В ході розгляду справи , позивач висловив категоричні заперечення проти сплати неустойки не тільки з підстав відсутності повідомлення. В умовах, коли суду зрозуміла позиція сторін у спірному питанні, формальний підхід та відмова у позові через не звернення позивача до відповідача з вимогою про сплату неустойки, призведе до порушення завдань судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому вирішенні спору, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав (ст. 2 ГПК України , ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст.610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем за зустрічним позовом умов договору щодо термінів виконання умов договору, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення передбаченої пунктом 10.3.2 договору неустойки у розмірі 295412,86грн.

Стосовно заперечень відповідача за зустрічним позовом, які полягають у тому, що сторони не домовилися про строки виконання робіт , суд зазначає , що позиція відповідача спростовується матеріалами справи, а саме специфікаціями , календарними планами , підписаними з боку сторін договору.

Стосовно заперечень відповідача щодо несвоєчасного виконання ним робіт через несвоєчасне погодження позивачем за зустрічними позовом деяких питань, які впливають на хід та строки виконання робіт, суд зазначає, що умовами договору передбачено порядок подовження строків робіт (п.2.2), проте, відповідачем не надано належних доказів зміни строків або ініціювання таких змін в порядку, встановленому договором. Відповідачем до матеріалів справи також надано ксерокопії листів (т.5 арк. 147-155), проте на ксерокопіях проставлені печатки відповідача, без засвідчення відповідності копій оригіналам. У відповідності до ст.91 ГПК України письмові докази подаються до суду в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Проте, в порушення вимог законодавства щодо засвідчення копій, відповідач надав лише ксерокопії листів. За таких обставин, суд не може розглядати зазначені листи як належний доказ подовження строків робіт. До того ж, відповідачем не надано суду конкретних заперечень, щодо конкретних випадків, які вплинули на строки виконання робіт, відповідач також не зазначив які конкретно роботи були здійснені ним з порушенням строків з вини позивача, як і не довів вину позивача.

За таких обставин, суд позбавлений можливості надати оцінку доводам відповідача та зазначає про недоведеність останнім підстав, якими зумовлена вимога про відмову у зустрічному позові.

Заперечуючи проти позову у зв`язку з тим, що позивач не довів, що ним своєчасно був переданий об`єкт відповідачу, останній, в порушення ст. 74 ГПК України, не довів суду існування обставин, які зумовили несвоєчасне виконання ним робіт через несвоєчасне передання йому об`єкту, як і не довів сам факт несвоєчасності передання об`єкту.

Також відповідач заперечує проти правомірності нарахування позивачем неустойки в порядку, передбаченому п. 10.3.2 договору, посилаючись на те, що така неустойка є пенею та може нараховуватися тільки за невиконання грошового зобов`язання, як це передбачено ст. 549 ЦК України.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства, врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Домовляючись про розмір відповідальності у вигляді неустойки, яка обчислюється в розмірі 0,3% від договірної вартості робіт, сторони фактично скористалися правами, передбаченими ст.ст. 6, 627 ЦК України.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суду не надано доказів визнання договору в частині п.10.3.2 недійсним, у зв`язку з чим у суду не має правових підстав ігнорувати принцип правомірності правочину, укладеного між учасниками справи.

До того ж у питанні нарахування неустойки у вигляді відсотків від суми робіт за кожен день прострочення їх виконання не є новелою для діючого законодавства. Так, за змістом ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором за порушення строків виконання зобов`язання у вигляді пені у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, законодавець допускає встановлення неустойки за несвоєчасне виконання робіт, яка обраховується у відсотках від вартості робіт за кожний день прострочення.

За таких обставин, суд зазначає, що, використовуючи своє право на свободу договору, сторони можуть бути зорієнтовані на норми, якими врегульовані схожі відносини.

Враховуючи викладене, суд не приймає доводи відповідача за зустрічним позовом в частині неправомірності нарахування пені.

Стосовно розподілу судових витрат за первісним позовом та зустрічним позовом, суд зазначає.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Позивач за первісним позовом,згідно заяви про зменшення позовних вимог від 07.05.2020р, просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 14630грн. В якості обґрунтування вимог ним до матеріалів справи надано договір №4 про надання правової допомоги від 26.03.2020р, попередній розрахунок судових витрат, які він поніс в зв`язку із розглядом справи, акт №20 наданих послуг до договору від 04.05.2020, платіжні доручення №562 від 06.05.2020р на суму 2800грн та №544 від 04.05.2020р на суму 3000грн в підтвердження сплати юридичних послуг за договором №4 від 26.02.2020р. Отже, фактично позивач підтвердив отримання правничих послуг на суму 5800грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за первісним позовом підлягають задоволенню у розмірі пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 4431,19грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5791,82грн. Проаналізувавши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в цієї частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія», м. Маріуполь Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь, Донецька область про стягнення у розмірі 136077,80 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія» (87512, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 9 Авіадивізії, будинок 18, ) суму основної заборгованості 109221,03грн. , пеню в розмірі 15597,18 грн., інфляційні втрати в сумі 8207,78 грн, судовий збір у розмірі 2054,85грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5669,92грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

2. Зустрічні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія», м.Маріуполь, Донецька область про стягнення неустойки у розмірі 295412,86грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовська будівельна компанія» (87512, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 9 Авіадивізії, будинок 18, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1, ) неустойку у розмірі 295412,86грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 4431,19 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5791,82грн .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

У судовому засіданні 21.09.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2020р.

Суддя П.В. Демідова