УХВАЛА

м. Київ

06.10.2020Справа № 910/23995/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуб.О.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката наказу

у справі № 910/23995/15

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» Білої І.В. в інтересах ПАТ «Український Бізнес Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Лізинг»

про стягнення 700 233,56 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 06.10.2020.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2016, позов Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Лізинг» на користь Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» кредит у сумі 653 681,72 грн., проценти за користування кредитом у сумі 23 695,86 грн., пеню в сумі 19 876,76 грн., штраф у сумі 2 979,22 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Лізинг" в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 14 004, 67 грн. за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру.

03.02.2016 Господарським судом міста Києва на виконання рішення видано накази.

25.09.2020 через відділ діловодства суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» , у якій заявник просить:

- замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Український бізнес Банк» на нового - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг».

- видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/23995/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 28.09.2020 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката наказу призначено на 06.10.2020.

У судовому засіданні 06.10.2020 заявник подану ним заяву підтримав просив суд вказану заяву задовольнити.

Представники стягувача та боржника у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Судом враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та видачу дублікату наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Положеннями ст. 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Суд виходить з того, що процесуальне правонаступництво, як перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи, відбувається у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Відтак, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. При цьому, суд враховує, що процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, а право звернення з заявою про заміну сторони її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі.

За змістом ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/23995/15 стягувачем є Публічне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК».

Матеріали справи свідчать, що на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 1-UA-ЕА-2020-01-23-0000018-b від 23.03.2020, укладеного між ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» та ПАТ «Український бізнес банк», ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» набуло, у тому числі, право вимоги до ТОВ «Український Лізинг» за Кредитним договором № 184/Ю від 15.07.2013.

Сторонами був складений та підписаний Акт від 23.03.2020 приймання-передачі прав вимоги до Договору № 1-UA-ЕА-2020-01-23-0000018-b від 23.03.2020, з якого вбачається, що загальний залишок заборгованості ТОВ «Український Лізинг» (без пені) за Кредитним договором № 184/Ю від 15.07.2013 станом на день підписання сторонами Договору про відступлення прав вимоги становить 57 359 845, 82 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для заміни стягувача за наказом Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/23995/15 з Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк», на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Капітал Джірінг».

Відповідно до п. 19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання про видачу дублікату виконавчого документу ТОВ «ФК «Капітал Джірінг» зазначило, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарським судом міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/23995/15 було закінчено поверненням виконавчого документа стягувачу. При цьому, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ПАТ «Український бізнес банк» був м. Донецьк, вул. Артема, буд 125.

Крім того, за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень за ВП № 50768901 та №50768901, стягувач ПАТ «Український бізнес банк» був розташований за адресою: м. Київ, Вознесенський узвіз, буд. 10А. У той же час, як зазначено у відповіді на адвокатський запит щодо наявності в ПАТ «Український бізнес банк» оригіналу наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 по справі № 910/234995/15, оригінал зазначеного наказу разом з постановою органу ДВС про повернення виконавчого документа від 16.04.2018 до банку не надходив. Більш того, повідомлено, що з 27.03.2018 актуальною адресою для направлення кореспонденції для ПАТ «Український бізнес банк» була: 04071, м. Київ, вул. Хорива, буд 11-А, про що було офіційне повідомлення на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин заявник стверджує, що є всі підстави вважати, що виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/23995/15 було направлено виконавчою службою за неналежною адресою стягувана, а отже, було втрачено при поштовому пересиланні.

Як встановлено судом, наказ Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 був виданий зі строком пред`явлення до 22.11.2017.

Згідно п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» судом встановлено, що строк пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 не пропущений, судовий збір сплачений у порядку та розмірі, визначених законом, а тому заява ТОВ «ФК «Капітал Джірінг», як нового стягувача, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 52, 232, 233, 234, 235, 334, п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату наказу задовольнити.

2. Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» (83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, буд. 125, ідентифікаційний код 19388768) у виконавчому провадженні з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 у справі № 910/23995/15, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» (04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 27/22, офіс 2, ідентифікаційний код 40091114).

3. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 03.02.2016 у справі № 910/23995/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГ» (03680, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 13, офіс 211; ідентифікаційний код 38291386, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» (83001, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 125; ідентифікаційний код 19388768, на рахунок № НОМЕР_1 у головному управлінні Національного банку України по місту Києву і Київській області, МФО 321024) кредит в сумі 653681,72 (шістсот п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят одна) грн 72 коп.; проценти за користування кредитом в сумі 23695,86 (двадцять три тисячі шістсот дев`яносто п`ять) грн 86 коп.; пеня в сумі 19876,76 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн 76 коп.; штраф в сумі 2979,22 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн 22 коп..

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені розділом IV «Перегляд судових рішень», зокрема п. 26 ч.1. ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Алєєва