ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
29.09.2020 Справа № 905/1735/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., розглянувши матеріали заяви Товариств з обмеженою відповідальністю «Укрзернотрейдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський Хліб», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Лауффер Бейкері» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Мотив» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-
Без виклику представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрзернотрейдинг» звернулась до Господарського суду Донецької області із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до змісту якої просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:
- державну реєстрацію змін до установчих документів;
- державну реєстрацію про поділ та/або виділ юридичної особі;
- державну реєстрацію про припинення юридичної особи, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та/або ліквідації;
- державну реєстрацію щодо зміни керівника юридичної особи;
- держану реєстрацію про визначення та перерозподіл часток в статутному капіталі юридичної особи;
- Щодо зменшення активів підприємства за рахунок відчуження у будь-який спосіб майна юридичної особи;
- Щодо призначення заступника керівника (директора) підприємства, або будь-якого керівного та/або виконавчого органу підприємства.
Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заявник вказує на те, що він має намір звернутися до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський Хліб», Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Лауффер Бейкері» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Мотив» про стягнення суми заборгованості та звернення стягнення на предмет забезпечення.
Мотивом для звернення до суду з вказаним позовом є те, що 01.11.2017 року між ТОВ «Лауфер Україна», як первісним кредитором, ТОВ «Індженіум», як боржником та ТОВ «Укрзернотрейдінг, як новим кредитором (Далі - Заявник), було укладено договір про відступлення права вимоги № 11-2017.
Відповідно до вищенаведеного договору ТОВ «Урзернотрейдінг» отримало право вимоги до ТОВ «Індженіум» щодо виконання зобов`язань з повернення фінансової допомоги за договором про надання фінансової допомоги № 04/05/16-3 від 04.05.2016 року в розмірі 1 000 000,00грн (один мільйон 00 коп.) гривень.
15.11.2017 року між ТОВ «Укрзернотрейдінг», як кредиторам, ТОВ «Індженіум», як первісним боржником та ТОВ «Дружківський Хліб», як новим боржником (Далі - Боржник), укладено договір про переведення боргу № 15-11-17.
Відповідно до вищенаведеного договору ТОВ «Дружківський Хліб», як новий боржник повинен погасити заборгованість перед ТОВ «Укрзернотрейдинг» за договором про надання фінансової допомоги №04/05/16-3 від 04.05.2016 року в розмірі 1 000 000,00грн (один мільйон 00 коп.) гривень не пізніше 01 липня 2020 року.
У п.2.6 договору застави встановлено наступний обов`язок Заставодавця:
«Застава, що виникає в силу цього Договору, є забезпечувальним обтяженням. Предметом забезпечувального обтяження є частка у статутному капіталі та корпоративні (майнові) права, зазначені в п. 2.1. цього Договору. Обтяження, що виникає в силу цього Договору, підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому чинним законодавством України. Зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстрації в порядку, встановленому чинним законодавством України.
Обов`язок щодо реєстрації забезпечувального обтяження у ДРОРМ покладається на Заставодавця, а цей пункт є відповідним дорученням Заставодержателя Заставодавцю на таку реєстрацію забезпечувального обтяження».
Тобто, обов`язок щодо реєстрації обтяження у ДРОРМ покладено було на Заставодавця (ТОВ «КК «Лауффер Бейкері»), для чого у договорі було надано відповідне доручення.
Крім того, розділ 3 та пункт 5.3.6 договору застави декларує наступне:
«Предмет застави та інше майно, на яке поширюється обтяження в силу цього Договору та чинного законодавства України, не може бути предметом будь-яких інших приватних обтяжень, в тому числі не може передаватися у наступну заставу.
Якщо інше не передбачено належним чином оформленими змінами до цього Договору, Заставодавець не має права здійснювати уступку заставлених за цим Договором прав третім особам, відчужувати у будь - який спосіб Предмет застави та розпоряджатися будь-яким іншим чином Предметом застави в цілому або окремими правами, що входять до складу Предмету застави, а також укладати відносно Предмету застави або його частини будь-які угоди.
Заміна Предмету застави може здійснюватися тільки за письмовою згодою Заставодержателя.»
«Виключно на підставі письмової згоди Заставодержателя Заставодавець вправі:
-приймати рішення та голосувати на Загальних зборах учасників Товариства за створення договірних обтяжень будь-яких активів Товариства заставою, іпотекою або в інший спосіб, застосовування якого передбачає можливість відчуження цих активів;
-приймати рішення та голосувати на Загальних зборах учасників Товариства за отримання Товариством грошових позик, кредитів від інших осіб чи здійснення інших кредитних операцій з іншими особами, в тому числі інших банків, або голосувати за оформлення боргових зобов`язань перед іншими особами в будь-якій іншій формі (крім виникнення поточної кредиторської заборгованості за придбані товари, роботи, послуги), включаючи видачу порук, емісію боргових цінних паперів, видачу Товариством векселів тощо;
-приймати рішення та голосувати на Загальних зборах учасників Товариства за збільшення/зменшення статутного капіталу Товариства, що призводять до зміни розміру частки Заставодавця у статутному капіталі та/або щодо власного виходу з Товариства та/або щодо прийняття до складу учасників Товариства інших осіб та/або вчиняти будь - які інші дії, що призводять/можуть призвести до зміни розміру частки Заставодавця, прийняття рішення про припинення Товариства, подавати Заставодавцем заяву про вихід з Товариства тощо».
На день подачі заяви заборгованість ТОВ «Дружківський Хліб» перед ТОВ «Укрзернотрейдинг» не є погашеною. Сума заборгованості складає 1 000 000,00грн.
Заявник зазначає, що 14 вересня 2020 року ТОВ «Укрзернотрейдинг» стало відомо з ЄДРЮФОП, що власником частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс», в розмірі 100%, яку було передано ТОВ «Укрзернотрейдинг» у заставу, - є Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Мотив».
ТОВ «Укрзернотрейдинг» 16 вересня 2020 року, при відвідуванні державного реєстратора довідався про те, що жодних відомостей у ДРОРМ, в супереч норм п. 2.6. договору застави, щодо обтяження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс» не було внесено.
Згідно доводів заявника, 16 вересня 2020 року, Товариству «Укрзернотрейдинг» було відмовлено у внесені відомостей про обтяження частки у ДРОРМ на підставі того, що частка у статутному капіталі Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс» належить іншій особі, ніж зазначена у договорі застави.
Окрім того, ТОВ «Укрзернотрейдинг» наголошує, не надавало згоди на відчуження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Харчові продукти «Мультимікс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Компанія «Мотив».
ТОВ «Укрзернотрейдинг» зазначає що, має намір подати позовну заяву про звернення стягнення на частку в статутному капіталі, яка була відчужена ТОВ «КК «Лауффер Бейкері» на користь ТОВ «ЮК «Мотив» без згоди Заставодержателя;
На думку заявника є суттєвий ризик того, що ТОВ «ЮК «Мотив» передасть частку в статутному капіталі в наступну заставу, або взагалі здійснить відчуження на користь інших осіб, що зробить виконання рішення господарського суду, у разі задоволення позову ТОВ «Укрзернотрейдинг» про звернення стягнення на частку в статутному капіталі, неможливим, у зв`язку з чим у ТОВ «Укрзернотрейдинг» виникала необхідність у вжитті заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд встановив наступне.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з статтею 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
За змістом статті 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3 ст. 128 ГПК України).
Частиною 1 статті 139 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Крім того, приписами частин 2 наведеної статті визначено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (ч. 4 ст. 139 ГПК України).
З огляду на зазначені норми законодавства, заявник, звертаючись з заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини такого звернення. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Дослідивши доводи Заявника та надані ним матеріали, суд встановив, що Заявником не дотримано вимог пункту 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, щодо обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Суд звертає увагу, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. За приписами статей 73, 74, 76, 77, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 (чинної на даний час) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Суд зазначає, що заявником не додано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в розумінні статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову.
Крім того, заявником не дотримано вимог п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України. Так у заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на належну ТОВ «Юридична компанія «Мотив» частку в статутному капіталі Підприємства «Харчові продукти «Мультимікс», а також здійснити сім заборон на вчинення державним органам та господарському підприємству.
Однак, при цьому Заявник не наводить жодних обґрунтувань стосовно необхідності застосування кожного з таких заходів забезпечення позову, обмежившись загальними поясненнями.
Частиною 7 ст. 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
З огляду на зазначені вище обставини, суд дійшов висновку що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзернотрейдинг» про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню заявнику.
Керуючись ст.ст. 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзернотрейдинг» про забезпечення позову до подачі позовної заяви та додані до неї документи - повернути заявнику.
Додаток (на адресу заявника): копія заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви з додатками.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 04.06.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому параграфом 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Е.В. Зекунов