ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2217/20

За позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, буд. 81, код ЄДРПОУ - 38728376)

До відповідача: Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, буд. 81, код ЄДРПОУ - 01125689)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АМПУ») в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (далі ДП «БДМТП») про стягнення заборгованості у розмірі 1 867 грн. 20 коп., пені у розмірі 217 грн. 99 коп., 3% річних у розмірі 57 грн. 68 коп. та інфляційних втрат у розмірі 47 грн. 49 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи, у порядку письмового провадження.

Позивач Білгород-Дністровська філія ДП «АМПУ», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ДП «БДМТП», своїм правом на судовий захист не скористався. Ухвала суду про прийняття позовної заяви до провадження від 04.08.2020р., направлена на юридичну адресу відповідача, була вручена уповноваженій особі отримувача 14.08.2020р., що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи.

Позивач у справі зазначає, що 02.05.2019р. між ДП «АМПУ» (Адміністрація) в особі Білгород-Дністровської філії та ДП «БДМТП» (Підприємство) укладено Договір №24-П-БДФ-19 /39-ВД/19, предметом якого є зобов`язання Адміністрації надавати за письмовою заявкою Підприємства протягом строку дії Договору послуги за тарифами та переліком, що визначені у Додатку №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору, а Підприємство зобов`язалося приймати і сплачувати послуги Адміністрації.

Позивач зазначає, що згідно п. 1.2. Договору на підставі окремих письмових заявок Підприємства Адміністрація може надавати послуги Підприємству, не передбачені Додатком №1 до Договору, в рамках даного Договору, за вартістю, визначеною на підставі тарифів Адміністрації за умови наявності попередньої оплати. В такому випадку в письмовій заявці зазначається згода Підприємства на прийняття та оплату послуг згідно встановлених Адміністрацією тарифів з посиланням на даний Договір.

Тарифи, згідно п 2.4. у Додатку №1 до Договору, вказані без ПДВ. Податок на додану вартість нараховується відповідно до діючого законодавства України.

Згідно п.2.1. Договору здавання Адміністрацією послуг та приймання їх результатів підприємством оформлюється актом наданих послуг, який оформлюється Адміністрацією та щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним (або у інший період), направляється Підприємству.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що розрахунок за надані послуги здійснюється Підприємством згідно тарифів зазначених у Додатку №1 до Договору, на підставі виставленого Адміністрацією рахунку, протягом 10-ти (десяти) банківських днів з дати підписання Акту наданих послуг.

Відповідно до п. 2.3. Договору оплата послуг, що не передбачені Додатком №1 до Договору, які надаються Підприємству на підставі окремих письмових заявок, здійснюються на умовах 100% попередньої оплати згідно виставленого рахунку, на підставі наданої письмової заявки. Здавання Адміністрацією послуг та приймання їх результатів підприємством здійснюється відповідно до п.2.1. Договору.

Як зазначає позивач, за період дії Договору ним було надано відповідачу послуги на суму 1 867 грн. 20 коп., що підтверджується відповідними актами наданих послуг, підписаними обома сторонами Договору.

Однак, як стверджує позивач, відповідачем не було сплачено послуги на суму 1 867 грн 20 коп., у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом та просить стягнути на свою користь заборгованість за надані послуги у розмірі 1 867 грн 20 коп.

Позивач зазначає, що відповідно до п.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування позову позивач також посилається на ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, відповідно до якої учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у випадку прострочення оплати за надані послуги, Підприємство сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

На підставі п.4.3 Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 217 грн. 99 коп., яку просить стягнути на свою користь.

Крім того, позивач послався на ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись вищевказаною нормою, позивач нарахував 3% річних у розмірі 57 грн. 68 коп. та інфляційні втрати у розмірі 47 грн. 49 коп., які просить стягнути на свою користь з відповідача.

В обґрунтування позову позивач також посилається на ст.ст. 525, 526, 530, 612, 625, 631 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173, 218, 230, 343 Господарського кодексу України та зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що 02.05.2019р. між ДП «АМПУ» (Адміністрація) в особі Білгород-Дністровської філії та ДП «БДМТП» (Підприємство) укладено Договір №24-П-БДФ-19 /39-ВД/19, відповідно до п.1.1 якого Адміністрація згідно письмових заявок Підприємства надає послуги за тарифами та переліком, що визначені у Додатку №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору, а Підприємство приймає і оплачує послуги Адміністрації.

Згідно п.7.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2019р. включно.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, між сторонами склалися правовідносини щодо надання послуг.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, з моменту укладення Договору №24-П-БДФ-19 /39-ВД/19 між сторонами за цим Договором виникли певні зобов`язання. Зокрема, у Адміністрації - надати Підприємству послуги на підставі заявки на умовах Договору, а у Підприємства, в свою чергу, виконувати всі вимоги правил, положень та інших документів, що регламентують порядок надання послуг Адміністрацією Підприємству, прийняти та оплатити послуги Адміністрації.

Згідно п. 1.2. Договору на підставі окремих письмових заявок Підприємства Адміністрація може надавати послуги Підприємству, не передбачені Додатком №1 до Договору, в рамках даного Договору, за вартістю, визначеною на підставі тарифів Адміністрації за умови наявності попередньої оплати. В такому випадку в письмовій заявці зазначається згода Підприємства на прийняття та оплату послуг згідно встановлених Адміністрацією тарифів з посиланням на даний Договір.

Відповідно до Додатку №1 до Договору до переліку послуг, що надаються Білгород-Дністровською філією ДП «АМПУ» за умовами Договору входять: комплекс операцій підключення/відключення технологічного та другого обладнання, електричного інструменту до електромережі (шафам силовим ШС) Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» (крім п/п «Бугаз»); комплекс операцій підключення/відключення технологічного та другого обладнання, електричного інструменту до електромережі (шафам силовим ШС) Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» п/п «Бугаз».

Пунктом 2.2. Договору визначено, що розрахунок за надані послуги здійснюється Підприємством згідно тарифів зазначених у Додатку №1 до договору, на підставі виставленого Адміністрацією рахунку, протягом 10-ти (десяти) банківських днів з дати підписання Акту наданих послуг.

Тарифи, згідно п 2.4. у Додатку №1 до Договору, вказані без ПДВ. Податок на додану вартість нараховується відповідно до діючого законодавства України.

Згідно п.2.1. Договору здавання Адміністрацією послуг та приймання їх результатів Підприємством оформлюється актом наданих послуг, який оформлюється Адміністрацією та щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним (або у інший період) направляється Підприємству.

Відповідно до п. 2.3. Договору оплата послуг, що не передбачені Додатком №1 до Договору, які надаються Підприємству на підставі окремих письмових заявок, здійснюються на умовах 100% попередньої оплати згідно виставленого рахунку на підставі наданої письмової заявки. Здавання Адміністрацією послуг та приймання їх результатів підприємством здійснюється відповідно до п.2.1. Договору.

Відповідно до матеріалів справи , позивачем було надано, відповідачем прийнято відповідні послуги, визначені в Додатку №1 до Договору, відповідно до: акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №430 від 22.04.2019р. та рахунку №466 від 22.04.2020р. на суму 933 грн. 60 коп.; акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №705 від 22.07.2019р. та рахунку №731 від 22.07.2019р. на суму 466 грн. 80 коп.; акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №994 від 29.10.2019р. та рахунку №1035 від 29.10.2019р. на суму 466 грн. 80 коп., що в загальному становить 1 867 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

При цьому, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Однак, як встановлено судом, відповідачем не було оплачено надані позивачем послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1 867 грн. 20 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст.343 Господарського кодексу України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у випадку прострочення оплати за надані послуги, Підприємство сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом було встановлено, що він не цілком відповідає нормам законодавства, зокрема, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України до позовних вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до матеріалів справи, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №430 від 22.04.2019р. було підписано відповідачем 22.04.2019р., тому, в порядку п. 2.2 Договору рахунок №466 мав бути сплачений відповідачем до 02.05.2019р.

В силу ч.6 ст.232 Господарського кодексу України позивач мав право нарахувати пеню за період з 03.05.2020р. (з дня, наступного за днем, коли зобов`язання мало бути виконано) до 01.11.2019р. Водночас, враховуючи позовну давність в один рік, нарахування пені за несплату рахунку №466 від 22.04.2019р. може бути нараховано з 27.07.2019р. по 01.11.2019р.

Щодо пені, нарахованої позивачем за несплату рахунку №731, слід зазначити, що акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №705 від 22.07.2019р. було підписано відповідачем 22.07.2019р., таким чином, вказаний рахунок мав бути сплачений до 01.08.2019р. Отже, позивач мав право нарахувати пеню з 02.08.2019р. по 31.01.2020р. Однак, враховуючи те, що в розрахунку позивача початок періоду нарахування пені за рахунком №731 починається з 06.08.2019р., пеня за рахунком №731 обчислюється за період з 06.08.2019р. по 31.01.2020р.

Щодо пені, нарахованої позивачем за несплату рахунку №1035, слід зазначити, що акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №994 від 29.10.2019р. було підписано відповідачем 29.10.2019р., таким чином, вказаний рахунок мав бути сплачений до 08.11.2019р. Отже, позивач мав право нарахувати пеню з 09.11.2019р. по 09.05.2020р. Однак, враховуючи те, що в розрахунку позивача початок періоду нарахування пені за рахунком №1035 починається з 13.11.2019р., пеня за рахунком №1035 обчислюється за період з 13.11.2019р. по 09.05.2020р.

Здійснивши розрахунок, судом визначено, що підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі 208 грн. 79 коп.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем до позову, судом встановлено, що він відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, 3% річних у розмірі 57 грн. 68 коп. та інфляційні втрати у розмірі 47 грн. 49 коп. підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» до ДП «БДМТП» та стягнення заборгованості у розмірі 1 867 грн. 20 коп., пені у розмірі 208 грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 57 грн. 68 коп. та інфляційних втрат у розмірі 47 грн. 49 коп.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» про стягнення заборгованості у розмірі 1 867 грн. 20 коп., пені у розмірі 217 грн. 99 коп., 3% річних у розмірі 57 грн. 68 коп. та інфляційних втрат у розмірі 47 грн. 49 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, буд. 81, код ЄДРПОУ - 01125689) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, буд. 81, код ЄДРПОУ - 38728376) заборгованість у розмірі 1 867 грн. 20 коп., пеню у розмірі 208 грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 57 грн. 68 коп., інфляційні втрати у розмірі 47 грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 2 093 грн. 17 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті 05 жовтня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога