Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/660/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу без виклику сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГОГАЗ ЗБУТ",

до відповідача: Управління освіти Коломийської міської ради,

про стягнення заборгованості в сумі 1185 грн 92 к.

без виклику представників сторін

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛАГОГАЗ ЗБУТ" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Управління освіти Коломийської міської ради (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1185 грн 92 к.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем Договору №22 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 21.02.2019 року (із змінами та доповненнями), в частині оплати за поставлений газ, зокрема в період з липня-серпень 2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 1 185 грн 92 к.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 29.07.2020 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи відповідно до приписів ст.252 ГПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк подачі суду (протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали) відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду).

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі ухвалою суду від 29.07.20, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (вх. № 11947/20 від 14.08.2020).

Відповідач про розгляд справи теж повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (вх. № 1152/20 від 07.08.2020). Разом з тим, 20 серпня 2020 року відповідач подав суду відзив на позов (вх. № 10747/20), відповідно до якого проти позову заперечує та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтовує укладенням Додаткових угод до Договору №22 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 21.02.2019 року, зокрема №2 від 30.07.2019 року відповідно до якої зменшено суму Договору відповідно до спожитого обсягу газу за період поставки газу у лютому-червні 2019 року на суму 1 864 553 грн 61 к. Разом з тим, зазначає, що поставку газу з серпня 2019 року здійснював інший постачальник, оскільки термін спірного договору від 21.02.2019 року припинив свою дію.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, судом взято до уваги, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За результатами проведення процедури закупівлі-відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі на prozorro.go/ua - UA-2018-12-04-003523-с) на закупівлю газового палива (природного газу) да ДК 021:2015-09120000-6 між товариством з обмеженою відповідальністю "БЛАГОГАЗ ЗБУТ" (по договору - постачальник/по справі - позивач) та Управлінням освіти Коломийської міської ради (по договору - споживач/по справі - відповідач) укладено Договір про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №22 на суму 3 120 000 грн 00к. з ПДВ (далі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність споживача у 2019 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Термін дії договору в частині постачання газу по 30.06.2019 року (п.11.1 Договору).

30 червня 2019 року між сторонами укладено Додаткову угоду №22-1 до Договору відповідно до якої сторони домовились продовжити термін дії договору до 31.07.2019 року. Згідно з пунктом 3 цієї додаткової угоди, всі інші умови договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

30 липня 2019 року між сторонами по справі підписано також Додаткову угоду №22-2. Вказаною угодою внесено зміни в п. 3.6 розділу ІІІ Договору №22 від 21.02.2019 року, зокрема зменшено суму договору відповідно до спожитого обсягу газу за період поставки газу у лютому-червні 2019 року на суму 1 864 553 грн 61 к.

Одночасно з підписанням додаткової угоди №22-2 від 30.07.2019 року відбулося виконання договору про закупівлю природного газу, опубліковано відповідний звіт про виконання договору в електронній системі закупівель від 30.07.2019 року.

Пунктом 4.2.3 Договору (із змінами та доповненнями) передбачено, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 договору) здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання газу.

Уклавши вказаний вище договір постачання природного газу, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, зокрема позивач поставити природний газ, а відповідач оплатити його на умовах визначених вказаним вище договором.

Відповідно до п.2.9. Договору, визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

- "п.п. 2.9.1. Договору - за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

- п.п. 2.9.2. Договору - на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

- п.п. 2.9.3. Договору - споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання- передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

- п.п.2.9.4. Договору - У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника.

- п.п.2.9.5. Договору - у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.»

Відповідно до п.3.2. Договору, ціна 1000 (однієї тисячі) кубічних метрів Газу без урахування податку на додану вартість, тарифів на його транспортування по території України і розподіл природного газу становить 8 666,67 грн., крім того ПДВ - 1733,33 грн. Всього з ПДВ - 10400 грн 00 к.

Відповідно до п.3.4. Договору сторони погодили, що ціна газу розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3. Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за Договором.

Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом II цього Договору (п.3.5 Договору).

Згідно п.4.2. Договору, оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 30 відсотків місячної вартості обсягу газу - до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п.4.3. Договору, датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно п.п.5.4.2. Договору, споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

У позовній заяві позивач зазначає, що ним у 2019 року було поставлено газ відповідачу на суму 4 318 263 грн 03 к., зокрема у липні 2019 року здійснено поставку газу в об`ємі 0, 11403 тис. куб.м. на суму 1 185 грн 92 к., в підтвердження чого послався на Акт приймання-передачі природного газу та видаткової накладної № РН-0000583 від 31.07.2019 року в об`ємі 0, 00290 тис. куб.м. на загальну суму 30 грн 16 к.; та на Акт приймання-передачі природного газу та видаткової накладної №РН-0000648 від 31.08.2019 року в об`ємі 0, 11113 тис. куб.м. на загальну суму 1 155 грн 76 к., копії яких долучив до маатеріалів справи. Вказані акти та накладні підписанні односторонньо, зокрема зі сторони позивача.

Однак, позивач зазначає, що відповідач за липень-серпень 2019 року оплату в загальній сумі 1 185 грн 92 к. не здійснив.

Вимогою №25/05-09 від 25 травня 2020 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про погашення вказаної вище заборгованості.

Однак, відповідач вказану суму не сплатив, що зумовило позивача звернутись з позовом до суду.

За наведеного, суд виходить з наступного.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено у ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, обов`язок покупця з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За наведених обставин, суд приходить до наступних висновків.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що спірний Договір №22 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 21.02.2019 року (із змінами та доповненнями) припинив свою дію 31.07.2019 року, а Акти поставки газу, на які посилається позивач, як на підставу стягнення спірної заборгованості складені 31.07.2019 року та 31 серпня 2019 року.

Разом з тим, з долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву доказів, судом встановлено, що з серпня 2019 року договір на поставку газу відповідач уклав з іншим постачальником, зокрема ТОВ "Паливторг", зокрема Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 148 від 06.08.2019 року. Вказаний договір укладений за результатами проведених відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі prozorro.go/ua - UA-2019-05-23-002366-а) на закупівлю газового палива (природного газу).

Як встановлено судом із матеріалів справи 30 липня 2019 року між сторонами підписано Додаткову угоду №22-2 від 30.07.2019 року відповідно до якого було зменшено суму основного Договору відповідно до спожитого обсягу газу за період поставки газу у лютому-червні 2019 року на суму 1864553 грн 61 к. Тобто, відбулося виконання договору про закупівлю природного газу про що опубліковано відповідний звіт про виконання договору в електронній системі закупівель від 30.07.2019 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Про виконання зобов`язань відповідачем по Договору №22 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 21.02.2019 року (із змінами та доповненнями) свідчить також долучена до матеріалів справи копія двосторонього Акту звірки розрахунків від 26.07.2019 року.

При дослідженні матеріалів справи, судом також встановлено, що у липні 2019 року позивач не здійснював постачання газу відповідачу, що підтверджуєтся актом надання відповідачу послуг з розподілу природного газу №ІФЯ89018016 підписаним обома сторонами. А з серпня 2019 року постачання газу відповідачу здійснювало ТОВ "Паливторг" .

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

За аналізу наведеного вище, суд вважає твердження позивача щодо постачання газу управлінню освіти Коломийської міської ради у липні-серпні 2019 року безпідставними та такими, що не підтвердженні належними доказами по справі.

Таким чином, суд приходить до висновку в позові товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГОГАЗ ЗБУТ" до Управління освіти Коломийської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 1 185 грн 92 к. відмовити.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі слід залишити за позивачем, у зв`язку з відмовою від позову.

Керуючись ст. 526, 530, 599, 610, 612, 627, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

в позові товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГОГАЗ ЗБУТ" до Управління освіти Коломийської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 1185 грн 92 к. - відмовити.

Судовий збір по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Фанда О. М.