ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2020 р. Справа№ 41/559

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засіданні: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 14.09.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 30.06.2020

у справі № 41/559 (суддя Спичак О.М.)

за скаргою Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка С.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс"

до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю

"Агро-Інтер"

про стягнення 756 233, 01 грн,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

У грудні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про стягнення 719 403,00 грн. боргу за отриманий товар, 30 855,49 грн. пені та 5 974,52 грн. трьох відсотків річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2012 у справі №41/559 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" 719 403,00 грн основного боргу, 30 855,49 грн пені, 5 972, 03 грн - 3% річних, 15 124,61 грн судового збору.

02.03.2012 на виконання вказаного рішення суду було видано наказ.

04.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка С.С.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 у справі №41/559 скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на бездіяльність державного виконавця задоволено: визнано протиправною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка Сергія Сергійовича, яка полягає у невчиненні дій щодо надсилання постанови від 26.11.2019р. про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №32680794 на адресу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер"; зобов`язано заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка Сергія Сергійовича надіслати на адресу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" постанову від 26.11.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №32680794.

Короткий зміст заяви про розподіл судових витрат

28.05.2020 представником Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" було подано заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в якій вказано про те, що докази понесення вказаних витрат будуть подані у порядку статті 221 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та її мотиви

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №41/559 заяву Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про розподіл судових витрат залишено без розгляду на підставі ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником всупереч частини 8 статті 129 ГПК України протягом 5 днів після проголошення судового рішення за наслідками розгляду скарги Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до господарського суду не було подано. При цьому, суд звернув увагу заявника на те, що нормами чинного господарського процесуального законодавства України встановлено строки подання відповідних доказів, а отже, клопотання заявника про їх встановлення судом задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву НВ ТОВ «Агро-Інтер» про стягнення витрат на правничу допомогу, мотивуючи свої вимоги порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Так, в обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання НВ ТОВ «Агро-Інтер» про поновлення строку на подання доказів, що підтверджують витрати на правничу допомогу, відсутня будь-яка ухвала суду про поновлення пропущеного строку або про відмову у поновленні, а також не було надано оцінку тому, що відповідач не мав змоги дізнатись про ухвалу в день її постановлення.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками справи не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

Судове засідання 14.09.2020 проводилось у режимі відеоконференції, в якому поза межами суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою сервісу «EasyCon», прийняв участь представник відповідача. Представник відповідача надав пояснення по суті вимог апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень заступнику начальника відділу примусового виконання рішень.

Також в матеріалах справи містяться конверти з копіями ухвал суду апеляційної інстанції від 20.07.2020, 11.08.2020 та 08.09.2020, яка надсилалась Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб: 25014, м. Кропивницький, вул. Мурманська, 29-М, причиною повернення зазначено "адресат відсутній за вказаною адресою".

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Північного апеляційного господарського суду у справі №41/559 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників позивача та заступника начальника відділу примусового виконання рішень.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Господарським судом міста Києва скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на бездіяльність державного виконавця задоволено: визнано протиправною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка Сергія Сергійовича, та постановлено ухвалу від 16.06.2020 у справі №41/559, якою скаргу задоволено; зобов`язано заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Квашенка Сергія Сергійовича надіслати на адресу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" постанову від 26.11.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №32680794.

Одночасно, 28.05.2020 представником Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" було подано заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в якій вказано про те, що докази понесення вказаних витрат будуть подані у порядку статті 221 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №41/559 залишено заяву Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про розподіл судових витрат без розгляду на підставі ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником всупереч частини 8 статті 129 ГПК України протягом 5 днів після проголошення судового рішення за наслідками розгляду скарги Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до господарського суду не було подано. При цьому, суд звернув увагу заявника на те, що нормами чинного господарського процесуального законодавства України встановлено строки подання відповідних доказів, а отже, клопотання заявника про їх встановлення судом задоволенню не підлягає.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є питання щодо наявності підстав для залишення без розгляду заяви Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вказує відповідач у клопотанні про стягнення витрат на правничу допомогу від 28.05.2020, у зв`язку із розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця у справі №41/559 ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Водночас, вказано, що докази понесення вказаних витрат будуть подані у порядку статті 221 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду міста Києва, якою розглянуто та задоволено скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на бездіяльність державного виконавця, постановлена 16.06.2020, повний текст складено 18.06.2020. З урахуванням положень частини 8 статті 129 та частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, останній день строку на подання доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу - 23.06.2020.

Разом з тим, не отримавши станом на 30.06.2020 доказів понесення Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" витрат на професійну правничу допомогу, судом першої інстанції винесено відповідну ухвалу про залишення заяви відповідача без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи міститься клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, зареєстроване канцелярією суду 30.06.2020, однак долучене суддею Господарського суду міста Києва Спичаком О.М. до матеріалів справи - 01.07.2020.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що на час винесення оскаржуваної ухвали, суду першої інстанції не було відомо про подання відповідачем клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо залишення без розгляду заяви Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про розподіл судових витрат.

Колегія суддів звертає увагу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на те, що повернення без розгляду клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятої ухвали наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в ухвалі висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №41/559 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 240, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №41/559 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №41/559 залишити без змін.

Матеріали справи № 41/559 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 28.09.2020.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді М.Л. Яковлєв

Ю.Б. Михальська