ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020м. ДніпроСправа № 904/2907/20

за позовом Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Павлоградського районного комунального підприємства "ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 90", с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 325 690, 20 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ПРОЦЕДУРА

Комунальне підприємство "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Павлоградського районного комунального підприємства "ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 90" про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 325 690, 20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов договору № 671 від 25.09.2018 на відпуск теплової енергії для потреб опалення в частині своєчасної оплати за спожиту теплову енергію.

Ухвалою суду від 03.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2907/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 15.06.2020 відмовлено в задоволенні заяви КП «Павлоградтеплоенерго» про забезпечення позову.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законом України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4, яким передбачено продовження процесуальних строків на час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно із Законом України № 731-IX від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав законної сили 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відтак, перебіг процесуальних строків у даній справі розпочався з 06.08.2020.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального суду України, передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи фіксується в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР).

Положеннями ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального суду України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 03.08.2020 була надіслана відповідачу на його юридичну адресу, вказану в ЄДР, а саме: 51453, Дніпропетровська обл., с. Вербки, вул. Матросова, 1 з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 03.08.2020 повернувся до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання" 22.09.200. Відтак є всі підстави вважати, що відповідач свідомо не забирав рекомендовану поштову кореспонденцію суду з поштового відділення, тобто фактично відмовився від її отримання. Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, але останній не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у встановлений судом строк.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ч. 2 ст. 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 671 від 25.09.2018. Так, відповідач лише частково оплатив поставлену теплову енергію, у зв`язку з чим заборгованість становить 325690, 20 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, статтях 193, 216-217 Господарського кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

15.09.2018 між Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (далі виконавець, позивач) та Павлоградським районним комунальним підприємством "ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 90" (далі споживач, відповідач) було укладено договір на постачання теплової енергії для потреб опалення № 671 (арк.с.6).

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується у 2018 році надати споживачу послуги, зазначені в п. 1.2 даного договору, далі за текстом теплова енергія, для централізованого опалення згідно СНіП 92.04.07-86 та СНіП 2.04.01-85, а також згідно з «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.04.2005 № 630.

Пунктом 3.1 договору встановлено ціна за 1 Гкал 1727Ю 75 грн без ПДВ, а всього 2073, 30 грн, включаючи ПДВ, затверджена рішення виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 22.08.2018 № 582.

Розрахунки провадяться шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця грошових коштів в розмірі 100% вартості спожитої теплової енергії. Розрахунок за фактично отримані послуги проводяться споживачем протягом 5 календарних днів з дня отримання рахунку (пункти 4.1, 4.5 договору).

Місце поставки (передачі) теплової енергії: теплові мережі за місцем знаходження відповідача.

Доказів направлення заяв однієї із сторін про відмову від цього договору матеріали справи не містять.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку теплової енергії відповідачу у період з 01.11.2018 по 01.04.2020 на загальну суму 594525, 51 грн. та виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату (арк.с. 24-33).

Позивач зазначає, що відповідачем частково оплачено поставлену теплову енергію у розмірі 268832, 31 грн. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 390 215,64 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки теплової енергії.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до умов договору, трок оплати поставленого товару є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 325690, 20 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 178, 202, 233, 238, 240, 241, 252 господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути Павлоградського районного комунального підприємства "ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 90" (51453, Дніпропетровська область, с. Вербки, Павлоградський району, вул. Матросова, 1, ідентифікаційний код 01351813) на користь Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" (51413, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, 13А; ідентифікаційний код 03342250) 325690 грн. 20 коп. заборгованості та 2 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко