УХВАЛА

01 жовтня 2020 року

м. Київ

Справа № 924/232/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" (далі - ТОВ "Органік Сідс", позивач) - Грищенко І.С. (адвокат),

відповідача - Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" (далі - Завод, ДП "Старокостянтинівський молочний завод", відповідач, скаржник) - Богдан І.А. (самопредставництво),

розглянувши заяву про самовідвід колегії суддів у справі № 924/232/18

за касаційною скаргою Заводу

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 (головуючий - суддя Вибодовський О.Д., судді: Грамчук І.В., Танасюк О.Є.)

та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2020 (головуючий - суддя Грязнов В.В., судді: Мельник О.В., Розізнана І.В.)

у справі № 924/232/18

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив»

до Заводу

про стягнення 8 849 836, 00 грн основного боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

ДП "Старокостянтинівський молочний завод" (з урахуванням заяв про долучення доказів та доповнень до касаційної скарги) 06.08.2020 безпосередньо звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2020 у справі 924/232/18, ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 924/232/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Малашенкова Т.М., суддя- Бенедисюк І.М., суддя - Колос І.Б., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.08.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 17.08.2020 відкрито касаційне провадження у справі №924/232/18 за касаційною скаргою ДП "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2020 у справі №924/232/18 та призначено до розгляду на 17.09.2020.

Водночас 21.08.2020 на адресу Касаційного господарського суду надійшли матеріали справи № 924/232/18 із касаційною скаргою ДП "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2020 у справі №924/232/18, яка подана через Північно-західного апеляційного господарського суду та зареєстрована ним 27.07.2020. Вказана касаційна скарга є нічим іншим як доповненням до раніше зареєстрованої Верховним Судом касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 21.08.2020 прийнято до розгляду доповнення до касаційної скарги Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2020 у справі №924/232/18.

У судовому засіданні 17.09.2020 оголошено перерву до 01.10.2020.

23.09.2020 від ТОВ "Органік Сідс" надійшли додаткові пояснення у справі у яких останній просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Аналогічні за змістом письмові пояснення від ТОВ "Органік Сідс" також надійшли 25.09.2020.

30.09.2020 від ДП "Старокостянтинівський молочний завод" надійшли письмові пояснення у яких відповідач просить врахувати, зокрема, те, що, 11.01.2019 ухвалою Господарського суду Хмельницької області відкрито провадження у справі № 924/1155/18 про банкрутство СВК «Перший національний виробничий кооператив» та введено процедуру розпорядження майном боржника, враховуючи, що рішення у справі № 924/232/18 ухвалено 02.03.2020, тобто вже в момент банкрутства СВК «Перший національний виробничий кооператив» то, на переконання відповідача, суду відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства потрібно було розглядати цей спір у межах справи про банкрутство боржника. Аналогічні за змістом пояснення у справі надійшли від ДП "Старокостянтинівський молочний завод" 01.10.2020 через «Скриньку Верховного Суду».

Як встановлено Касаційним господарським судом під час розгляду касаційної скарги (з урахуванням заяв про долучення доказів та доповнень до касаційної скарги від 06.08.2020 та касаційної скарги, яка надійшла на адресу Касаційного господарського суду 21.08.2020 і була подана через Північно-західного апеляційного господарського суду) у контексті оскаржуваних судових рішень спір у справі № 924/232/18 стосується наявності/відсутності підстав для стягнення заборгованості за поставку молока.

У березні 2018 року Сільськогосподарський виробничий кооператив «Перший національний виробничий кооператив» (далі - Кооператив) звернувся до Господарського суд Хмельницької області із позовом до Заводу про стягнення заборгованості за договором поставки молока від 31.01.2017 №3 у сумі 8 849 836 грн, з яких 5 171 102 грн основного боргу, 2 218 835 грн пені, 1 112 807 грн інфляційних втрат та 347 092 грн -3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки молока від 31.01.2017 № 3 щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02.04.2018, зокрема, прийнято позовну заяву Кооперативу до розгляду та відкрито провадження у справі № 924/232/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

22.10.2018 від позивача надійшла заява про здійснення процесуального правонаступництва.

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначає, що 26.09.2018 між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Перший національний виробничий кооператив» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс" (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 26/09/2018-2.

Відповідно до пункту 1.1 Договору цесії, Первісний кредитор оплатно передає (відступає) належне йому право вимоги за Договором поставки молока №3 від 31.01.2017 на суму 8 849 836,00 грн (вісім мільйонів вісімсот сорок дев`ять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 00 копійок), укладеним між Дочірнім підприємством «Старокостянтинівський молочний завод» (далі - «Боржник») і Первісним кредитором (далі - «Основний договір»), а Новий кредитор на умовах цього Договору приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору за Основним договором.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2020 здійснено заміну сторони її правонаступником, замінено Сільськогосподарський виробничий кооператив «Перший національний виробничий кооператив» на ТОВ «Органік Сідс» (далі - Товариство).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020: позов задоволено частково; стягнуто з Заводу на користь ТОВ "Органік Сідс" 5 019 410,12 грн заборгованості за договором поставки молока від 31.01.2017 №3 та 75 291,15 грн - витрат зі сплати судового збору; у решті позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що:

- всього по видаткових накладних поставлено молока на загальну суму 109 503 438,56 грн, що підтверджується товарними накладними за формою 1-ТН (МС): №21 від 28.02.2017 на суму 4527354,62грн, №29 від 15.03.2018 на суму 6481325,90грн., №43 від 31.03.2017 на суму 6809051,08грн, №55 від 15.04.2017 на суму 7348972,32грн., №60 від 30.04.2017 на суму 7061919,34грн, №97 від 31.05.2017 на суму 20050930,75грн, №150 від 30.06.2017 на суму 17427824,64 грн, №202 від 31.07.2017 на суму 20010798,38грн, №210 від 31.08.2017 на суму 13237618,91грн (вказані видаткові накладні підписані представниками та звірені печатками обох сторін, всього на суму 102 955 795,94 грн) та видатковими накладними: №425 від 30.09.2017 на суму 4767465,30грн, №714 від 31.10.2017 на суму 1697984,88грн та №798 від 30.11.2017 на суму 82192,44 грн (всього на суму 6547642,62 грн, однак ці видаткові накладні не підписані представником та не звірені печаткою сторони відповідача);

- крім видаткових накладних на підтвердження поставки товару за вересень-листопад 2017 року в матеріалах наявні підписані Відповідачем товарно-транспортні накладні, приймальні квитанції, акти звірки станом 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017, оборотно-сальдові відомості відповідача, зареєстровані податкові накладні;

- аргументи відповідача щодо наявності недоліків та відсутності посилання на договір поставки №3 у товарно-транспортних накладних, судом відхилено, з огляду на те, що у межах цієї справи та в межах справи № 924/233/18 про стягнення заборгованості по договору поставки молока №49, який укладений між тими ж сторонами, позивачем надано різні товарно-транспортні накладні, які підтверджують різні поставки, які не дублюються і відповідні товарно-транспортні накладні розмежовані за договорами №49 та №3;

- судом встановлено, що у цій справі як вантажоодержувачем так і перевізником був відповідач - ДП «Старокостянтинівський молочний завод», який і здійснював перевезення молока за договором про надання послуг №ЗТЗР. Обставини щодо перевезення молока відповідачем встановлені рішенням суду від 16.08.2018 у справі №924/285/18. Тобто, у цьому випадку будучи одночасно перевізником і вантажоодержувачем, достатньо підписів і відміток про отримання товару перевізником, оскільки це є ДП «Старокостянтинівський молочний завод». На підставі товарно-транспортних накладних, які заповнювались перевізником - ДП «Старокостянтинівський молочний завод», відповідачем здійснювався облік отриманої продукції, формувались приймальні квитанції, а також самим же відповідачем розмежовано поставлений товар за договорами №3 та №49, що відображено в оборотно-сальдових відомостях відповідача;

- відповідно до даних бухгалтерського обліку відповідача, які відображені в оборотно-сальдових відомостях, вартість поставленого кооперативом товару, здійснені проплати, а також заборгованість за період з лютого по вересень 2017 року повністю співпадають з даними, які наведені позивачем. В оборотно-сальдових відомостях відповідача наявна лише різниця у вартості поставленого кооперативом товару за період жовтень-листопад 2017 року;

- при цьому, судом взято до уваги висновок експертів від 26.07.2019 № 1204/1205/19-71/20807-20810/19-71 за результатами проведення комісійної економічної експертизи у господарській справі № 924/232/18, згідно з ухвалою суду від 12.11.2018, відповідно до якого експертами Борисенко О.Б. та Ратуш Н.П., зроблено висновки, що заявлений у позовних вимогах Сільськогосподарського національного виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» розмір основної заборгованості в сумі 5 171 102,00 грн за поставлені Дочірньому підприємству «Старокостянтинівський молочний завод» товарно-матеріальні цінності - молоко, за договором поставки молока від 31.01.2017 № 3 за період лютий - листопад 2017 року, документально підтверджується частково, в сумі 5 019 410,12 грн. Підтвердити заявлену у позовних вимогах Сільськогосподарського національного виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» (правонаступник ТОВ "Органік Сідс"), суму пені у розмірі 2 218 835,00 грн, 3% річних у розмірі 347 092,00 грн та інфляційних втрат у сумі 1112807,00 грн, не видається за можливе, оскільки підтвердити суму боргу, зазначену у розрахунках заборгованості позивача та відповідача за кожен день поставки, не видається за можливе;

- Суд дослідивши та проаналізувавши наявний в матеріалах справи розрахунок щодо стягнення з відповідача 2 218 835,00 грн - пені, 347 092,00 грн - 3% річних та 1 112 807,00 грн - інфляційних втрат за період з 02.03.2017 по 29.03.2018, враховуючи здійсненні відповідачем проплати, не вбачав за можливе встановити строк здійснення вказаних нарахувань, а відтак дійшов висновку про те, що стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 02.03.2017 по 29.03.2018 задоволенню не підлягають.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 24.07.2020: рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 у справі № 924/232/18 скасовано у частині відмови у стягненні 151 691,88 грн основного боргу, 1 999 116,86 грн пені, 236 601,13 грн інфляційних втрат, 347 092 грн 3% річних та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову; стягнуто з Заводу на користь ТОВ «Органік Сідс» 151 691,88 грн основного боргу, 1 999 116,86 грн пені, 236 601,13 грн інфляційних втрат, 347 092 грн 3% річних та 41 017,53 грн витрат зі сплати судового збору; у решті рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 у справі № 924/232/18 залишено без змін; стягнуто з Заводу на користь ТОВ «Органік Сідс» 61 526,29 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

- відповідач прийняв товар на загальну суму 102 955 795,94 грн на підставі Договору №3 та Протоколів погодження ціни №1-12, що підтверджується, наявними у матеріалах справи, первинними бухгалтерськими документами, оформленими належним чином;

- реєстрація податкових накладних №31 від 28.02.2017 на суму 4 527 354 грн 61 коп., №2/2 від 15.03.2017 на суму 6 481 325 грн 90 коп., №3/2 від 31.03.2017 на суму 6 809 051 грн 08 коп., №3/2 від 15.04.2017 на суму 7 348 972 грн 32 коп., №5/2 від 30.04.2017 на суму 7 061 919 грн 34 коп., №4/2 від 31.05.2017 на суму 20 050 930 грн 75 коп., №12/2 від 30.06.2017 на суму 17427824 грн 64 коп., №23/2 від 31.07.2017 на суму 20 010 798 грн 38 коп., №19/2 від 31.08.2017 на суму 13237618 грн 90 коп., №5/2 від 30.09.2017 на суму 4 767 465 грн 30 коп., №8/2 від 31.10.2017 на суму 1 697 984 грн 88 коп. та №10/2 від 30.11.2017 на суму 82 192 грн 44 коп. хоч і не відображає господарської операції, однак є документами складеним на підставі первинного бухгалтерського документа, а тому додатково підтверджує реальність здійснення господарських операцій;

- приймальні квитанції на закупівлю молочної сировини за період з лютого по листопад 2017 року; товарно-транспортні накладні; а також зі зворотної сторони ТТН - спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини (Форма №1-ТН (МС)), та акти звірки, у яких відображено, що відповідач за договором №3 визнає борг станом на 30.04.2017 в сумі 18 728 623 грн. 26 коп., на 31.05.2017 в сумі 16 079 554 грн. 01 коп., на 30.06.2017 в сумі 15 407 378 грн. 65 коп., на 31.07. 2017 в сумі 23 747 082 грн. 19 коп., на 31.08.2017 в сумі 16 784 701 грн. 10 коп., на 30.09.2017 в су-мі 8 552 166 грн. 40 коп., податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних : податкова накладна №31 від 28.02.2017 на суму 4 527 354 грн. 61 коп., №2/2 від 15.03.2017 на суму 6481325 грн. 90 коп., №3/2 від 31.03.2017 на суму 6 809 051 грн. 08 коп., №3/2 від 15.04.2017 на суму 7 348 972 грн. 32 коп., №5/2 від 30.04.2017 на суму 7 061 919 грн. 34 коп., №4/2 від 31.05.2017 на суму 20 050 930 грн. 75 коп., №12/2 від 30.06.2017 на суму 17 427 824 грн. 64 коп., №23/2 від 31.07.2017 на суму 20010798 грн. 38 коп., №19/2 від 31.08.2017 на суму 13 237 618 грн. 90 коп., №5/2 від 30.09.2017 на суму 4 767 465 грн. 30 коп., №8/2 від 31.10.2017 на суму 1 697 984 грн. 88 коп. та №10/2 від 30.11. 2017 на суму 82 192 грн. 44 коп., а також видаткові накладні: №425 від 30.09.2017 на 616 400 кг на суму 4767465 грн. 30 коп., №714 від 31.10.2017 на 195 653 кг на суму 1 697 984 грн. 88 коп. та №798 від 30.11.2017 на 9 647 кг на суму 82 192 грн. 44 коп., а всього на суму 6 547 642 грн. 62 коп. в сукупності підтверджують отримання товару ДП «Старокостянтинівський молочний завод» за весь спірний період, в тому числі за вересень-листопад 2017 року;

- згідно з пунктом 3.5 Договору №3 - у випадку наявності зауважень щодо проекту протоколу договірної ціни, ініціююча сторона повідомляється про такі зауваження письмово протягом 5-ти днів з моменту отримання проекту протоколу погодження ціни іншою стороною. Непогодження протоколу договірної ціни обома сторонами припиняє дію цього договору. Так, протоколи №13 та №14 підписані лише зі сторони Кооперативу та не підписані представником Заводу. Через непогодження протоколів договірної ціни № 13, №14 обома сторонами Договір №3 припинив дію на підставі пункту 3.5, а тому поставка товару протягом жовтня-листопада 2017 року відбувалась за видатковими накладними і за цінами, зазначеними у накладних: від 31.10. 2017 №714 на 195 653 кг на суму 1 697 984,88 грн та від 30.11.2017 №798 на 9 647 кг на суму 82 192,44 грн;

- за період лютого-листопада 2017 року Кооператив передав, а Завод прийняв товар на загальну суму 109 503 438,56 грн;

- кількість поставленого товару також підтверджується Висновком судової експертизи від 26.07.2019 №1204/1205/19-71/20807-20810/19-71 з урахування розбіжностей в ціні, яка обліковувалася у позивача та відповідача щодо поставленого у жовтні та листопаді 2017 року товару;

- згідно з банківськими виписками з особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого Кооперативом у відділенні 83/22 (м. Шепетівка) АБ «Південний», за період з 01.02.2017 по 30.11.2017; з особового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого Кооперативом в АБ «Південний», за період з 01.02.2017 по 30.11.2017; роздруківка суцільним порядком з особових рахунків, відкритих Кооперативом в Шепетівському ТВБВ №10022 ХОУ АТ «Ощадбанк», за період з 01.02.2017 по 30.11.2017 вбачається, що за отриману у період з лютого по листопад 2017 року за Договором №3 від 31.01.2017 Завод сплатив 94 332 336,98 грн. Окрім того, згідно призначень платежів, за вказаний період Кооперативом було проведено оплату за Договором №49 від 12.08.2016 в сумі 10 000 000 грн: - від 24.04.2017 на суму 1 200 000 грн.; - від 25.04.2017 на суму 7000000 грн; - від 25.04.2017 на суму 800 000 грн.; - від 26.04.2017 на суму 1 000 000 грн (т.9, арк.справи 12-14, 15-17, 18-29, 30-31);

Таким чином, за поставлений товар відповідач оплатив лише частину суми - 104 332 336,98 грн, оскільки 10 000 000 грн, сплачених в межах Договору №49 від 12.08.2016 віднесена постачальником до оплати вартості товару за Договором №3;

- перевіривши на підставі статті 625 ЦК України розрахунок -3% річних колегія суддів дійшла висновку, що 347 092 грн - 3% річних за загальний період з 10.02.2017 по 29.03.2018 обраховані арифметично вірно та з урахуванням динаміки поставок та оплат;

- перевіривши правильність нарахування пені з підстав статті 231, частини шостої статті 232 ГК України, статті 549 ЦК України, статей 3, 4 Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань» - апеляційний суд погодився із нарахованою позивачем сумою 1 533 399 грн пені за період з 10.02.2017 по 10.10.2017. Однак за період з 11.10.2017 по 29.03.2018 пеня нараховується за прострочені договірні зобов`язання в сумі 3 390 924 грн та складає 465 717,86 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що обґрунтованою є пеня в сумі 1 999 116,86 грн за загальний період з 10.02.2017 по 29.03.2018;

- задоволенню підлягають інфляційні втрати в сумі 236 601,13 грн за період з 01.12.2017 по 29.03.2018.

Верховний Суд відзначає, що судами попередніх інстанцій встановлено, що договір поставки молока від 31.01.2017 № 3 укладено СВК "Перший національний виробничий кооператив" (постачальник) та ДП "Старокостянтинівський молочний завод" (покупець), відповідно до пункту 1.1 цього договору, постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність покупця натуральне коров`яче молоко незбиране на умовах визначених договором, а покупець зобов`язується приймати і своєчасно оплачувати вартість продукції.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині відмови у стягненні 151 691,88 грн основного боргу, 1 999 116, 86 грн пені, 236 601,13 грн інфляційних втрат, 347 092 грн 3% річних, встановив, що поставка товару протягом жовтня-листопада 2017 року відбувалась поза межами Договору поставки молока №3, а саме за видатковими накладними і за цінами, зазначеними у накладних: від 31.10.2017 № 714 на 195 653 кг на суму 1 697 984,88 грн та від 30.11.2017 № 798 на 9 647 кг на суму 82 192,44 грн.

Під час розгляду справи, а саме 09.01.2020 ухвалою Господарського суду Хмельницької області здійснено заміну сторони (позивача) її правонаступником, замінено Сільськогосподарський виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив" на ТОВ "Органік Сідс". Постановляючи названу ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що 26.09.2018 СВК "Перший національний виробничий кооператив" (первісний кредитор) та ТОВ "Органік Сідс" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №26/09/2018-2, відповідно до якого первісний кредитор оплатно передає (відступає) належне йому право вимоги за Договором поставки молока №3 від 31.01.2017 на суму 8 849 836,00 грн, укладеним між ДП "Старокостянтинівський молочний завод" і первісним кредитором (Основний договір), а новий кредитор на умовах цього Договору приймає право вимоги, що належить первісному кредитору за Основним договором.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Верховний Суд також звертає увагу на те, що під час розгляду касаційної скарги у судовому засідання 17.09.2020 стало відомо, що до здійснення процесуального правонаступництва у справі №924/232/18 (09.01.2020), а саме - 14.12.2018 у справі № 924/1155/18 ухвалою Господарського суду Хмельницької області прийнято заяву про порушення провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" () до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.03.2019 заяву Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" з грошовими вимогами до боржника - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» в сумі 6 704 643,96 грн задоволено; визнано грошові вимоги ДП "Старокостянтинівський молочний завод" до боржника - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» у сумі 5961607,96 грн заборгованості (четверта черга), 743036,00 грн пені (шоста черга), 3842,00 грн судового збору (перша черга).

Постановою Господарського суду Хмельницької області від 15.08.2019 у справі № 924/1155/18, зокрема, визнано банкрутом СВК "Перший національний виробничий кооператив" (); відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 924/1155/18 про банкрутство СВК "Перший національний виробничий кооператив".

З огляду на предмет спору (стягнення заборгованості за поставку товару; встановлені судами обставини справи, зокрема щодо поставки товару як за Договором №3 так і за накладними № 714 та № 798, у контексті суб`єктів спірних правовідносин за цим позовом, враховуючи процесуальне правонаступництво саме за договором цесії №26/09/2018-2, відповідно до якого первісний кредитор оплатно передає (відступає) належне йому право вимоги за Договором поставки молока від 31.01.2017 №3) 01.10.2020 суддями Касаційного господарського суду Малашенковою Т.М. (головуючим), Бенедисюком І.М. і Колос І.Б. подано мотивовану заяву про самовідвід від розгляду справи № 924/232/18.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з частиною третьою статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

При цьому в пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу встановлено, що з дня введення його в дію подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З огляду на викладені положення законодавства України розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц.

При цьому колегія суддів враховує і правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 , відповідно до якої колегія суддів, враховуючи, що після ухвалення оскаржуваних судових рішень відбулися зміни до законодавства, зокрема 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, відзначила, що з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Дана постанова оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.03.2020.

Частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

Частинами шостою та сьомою статті 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що у Касаційному господарському суді обов`язково створюються окремі палати для розгляду справ щодо (про): банкрутство; захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством; корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів. Інші палати у касаційних судах створюються за рішенням зборів суддів касаційного суду.

Рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.05.2019 № 6 визначено спеціалізацію судових палат та суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в тому числі суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством, а саме - суддів: Малашенкової Т.М., Бенедисюка І.М. та Колос І.Б.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу судді Малашенкова Т.М., Бенедисюк І.М. та Колос І.Б. зазначили, що обставинами, які виключають можливість їх участі у розгляді касаційної скарги ДП "Старокостянтинівський молочний завод" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2020 у справі № 924/232/18 є порушення порядку визначення судді для розгляду справи, оскільки у справі № 924/232/18 заявлена майнова вимога юридичною особою, яка у встановленому Законом порядку визнана банкрутом, а рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2020 №7, яким внесено зміни в додаток №3 до рішення зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.05.2019 № 6 «Про затвердження складу судових палат, персонального складу постійних колегій суддів у складі судових палат, спеціалізації судових палат та суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду», суддям Малашенковій Т.М., Бенедисюку І.М. та Колос І.Б. не визначено спеціалізацію з розгляду справ про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відтак наведені у заяві суддів Малашенкової Т.М. (головуючого), Бенедисюка І.М. та Колос І.Б. обставини, у розумінні приписів статті 35 ГПК України, є підставою для самовідводу від розгляду цієї справи.

На підставі викладеного та керуючись статтею 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 32, 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву суддів Малашенкової Т.М. (головуючого), Бенедисюка І.М. та Колос І.Б. від 01.10.2020 про самовідвід від розгляду справи № 924/232/18 задовольнити.

2. Матеріали справи № 924/232/18 передати на авторозподіл.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос