ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

23.09.2020 Справа № 5021/1257/12

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву №б/н від 31.08.2020 (вх.№ 2785р/20 від 15.09.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю НВО РосМаш про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №5021/1257/12

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю НВО РосМаш (198097,

Російська Федерація, м. Санкт-Петербург, вул. Трєфолєва, б. 2,

корпус 8, літ. Ц, реєстраційний номер 181),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сумський

машинобудівельний завод (40020, м. Суми,

вул. Машинобудівників, 4, ),

про стягнення 256 687 грн. 15 коп.

За участю представників сторін:

від позивача- не прибув,

від відповідача не прибув,

від ВДВС не прибув.

УСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 10.10.2012 по справі №5021/1257/12 за позовом ТОВ НПО Росмаш до ТОВ Сумський машинобудівний завод про стягнення 256687 грн 15 коп. позовні вимоги були задоволені.

Рішення набрало законної сили 02.11.2012.

14.11.2012 на примусове виконання зазначеного рішення було видано відповідний наказ.

15.09.2020 позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю НВО РосМаш подано до суду заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 5021/1257/12, відповідно до якої просить суд змінити порядок виконання судового рішення у справі № 5021/1257/12, а саме передбачити можливість переказу коштів у валюті одержувача (російські рублі). І виконати всі необхідні процесуальні дії для виконання наказу № 5021/1257/12 від 14.11.2012 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.09.2020 заяву б/н від 31.08.2020 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 5021/1257/12 прийнято до розгляду і призначено судове засідання по розгляду заяви на 23.09.2020, 11:00.

28.09.2020 від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) отримано лист від 22.09.2020 № 02.1-13/55465266 відповідно до якого ВДВС просить заяву ТОВ «НВО РосМаш» задовольнити. Справу розглядати без участі представника ВДВС.

Представники сторін та ДВС в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи, суд приходить до наступних висновків:

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від відповідача надійшли кошти в сумі 251 481,81 грн. на користь ТОВ «НПО «РосМаш».

Державним виконавцем 01.02.2018, керуючись ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», направлено платіжне доручення в іноземній валюті до філії АТ «Укрексімбанк» у м. Сумах для купівлі валюти та перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «НВО РосМаш».

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, щоо у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу.

У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті.

У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Згідно листа АТ «Укрексімбанк» повідомлено, що у відповідності до п.13 Розділу 2 Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, що затверджено Постановою Правління НБУ № 281 від 10.08.2005, суб`єкти ринку мають право здійснювати торгівлю іноземною валютою виключно у випадках і в порядку, передбачених цим Положенням. Главою 2 Розділу 2 Положення, визначено підстави для здійснення купівлі іноземної валюти за неторгівельними операціями, в т.ч. здійснення виплат на підставі судових рішень, та наведено перелік документів, на підставі яких здійснюються такі операції.

Враховуючи вищезазначене заявник і звернувся до суду з заявою відповідно до якої просить суд змінити порядок виконання судового рішення у справі № 5021/1257/12.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, ст. 18, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів`судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У той же час: 1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); 2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. З мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11 -рп/2012); 3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); 4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-11, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-ІІІ, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comingersoll S. А." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Приписами статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Постановою Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» в редакції від 16 грудня 2015 року (п. 7) передбачено, що при зміні порядку та способу виконання рішення господарським судам необхідно мати на увазі, зокрема, таке:

- під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

- звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

- за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна.

Зміна способу виконання рішення можлива за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості, тобто зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання.

Враховуючи те, що судом встановлено неможливість виконання рішення (на підставі постанови державного виконавця); через відсутність зазначення в рішенні можливості переказу грошових коштів у валюті (російський рубель), спосіб виконання підлягає зміні шляхом стягнення з відповідача на користь позивача коштів з зазначенням еквівалента у валюті (російський рубель) станом на день винесення рішення - 10.10.2012. Відповідно до Повідомлення Національного банку України станом на 10.10.2012 встановлений офіційний курс гривні до російського рубля 2,5701.

На підставі викладеного та керуючись статями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю НВО РосМаш про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №5021/1257/12 - задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Сумської області у справі № 5021/1257/12, передбачивши можливість переказу коштів в валюті отримувача (російський рубель).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський машинобудівний завод» (40020, м. Суми, вул. Машинобудівників, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НПО РосМаш (Російська Федерація, 198097, м. Санкт-Петербург, вул. Трєфолєва, буд. 2, реєстраційний номер 181) 237 573 грн. 62 коп. (що еквівалентно 610587,96 російських рублів) основного боргу, 8 977 грн. 17 коп. (що еквівалентно 23072,22 російських рублів) 3 % річних, 4 931 грн. 02 коп. (що еквівалентно 12673, 21 російських рублів) витрат по сплаті судового збору.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.В. Заєць