ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.09.2020 Справа № 920/710/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/710/20

за позовом: Фізичної особи-підприємця Сороки Володимира Карповича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Руденко Наталії Сергіївни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ),

про стягнення 100 969 грн. 05 коп.,

Справа розглядається без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 100 969 грн. 05 коп., нарахованих відповідно до договору оренди приміщення від 22.03.2019, а також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.07.2020 у справі № 920/710/20 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Від позивача до суду надійшла заява б/н від 26.07.2020 щодо усунення недоліків, в якій на виконання ухвали суду від 20.07.2020 надано докази направлення відповідачу позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.07.2020 відкрито провадження у справі № 920/710/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.08.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№7369), в якому відповідач проти позову заперечує і просить відмовити в його задоволенні у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив (вх.№7520/20 від 27.08.2020), в якому зазначає, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором становить 31 935,50 грн. Крім того, відповідачу нараховано до сплати 16200,00 грн штрафних санкцій відповідно до п.6.3. договору та 1617,54 грн. експлуатаційних витрат. Позивачем фактично подано уточнений розрахунок суми позову, що становить 49 753,04 грн.

09.09.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення з додатковим обґрунтуванням своєї позиції, проти позову заперечує.

Позивач подав клопотання (вх.№8374/20 від 18.09.2020), в якому просить суд не брати до уваги документи, які надані відповідачем після 30.08.2020, а також подав пояснення (вх.№8373/20), позовні вимоги підтримує, а заперечення відповідача вважає безпідставними.

Згідно ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Між сторонами у справі 22.03.2019 було укладено договір оренди приміщення. Відповідно до п. 1.2, п. 1.4 Договору в оренду було передано приміщення загальною площею 39,9 м.кв., яке знаходиться за адресою: місто Суми, вул. Прокоф`єва, 16 корпус 1, кв. 44. Приміщення надається позивачу для використання його у господарській діяльності.

Згідно з п. 3.2.1, 3.2.5, 5.5 Договору відповідач повинен надати приміщення у стані справному для його використання та зобов`язується за свій рахунок і своїми силами усувати пошкодження та наслідки аварій. Відповідач передає позивачу інструкцію по користуванню газовим котлом та іншим обладнанням.

Приміщення відповідачем позивачу було передано, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 22.03.2019.

Відповідно до п.2.2. договору, орендна плата складає 6000,00 грн. в місяць.

Компенсація орендарем орендодавцю плати за спожиті комунальні та експлуатаційні послуги здійснюється пропорційно орендованої площі та/або на підставі показників лічильників на приміщення за фактично отримані послуги.

На думку позивача, орендна плата має бути сплачена відповідачем починаючи з жовтня 2019 року до 10.03.2020 включено.

Відповідно до ч.6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

За ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує, що опалення у вищевказанному орендованому приміщенні здійснюється за допомогою газового котла. У період з 16.09.2019 по 19.09.2019 позивач намагався скористатись газовим котлом, проте ним було виявленно, що газовий кран, через який здійснюється подача газу до лічильника, а далі до газового котла, був опломбований пломбами ПАТ "Сумигаз". За таких умов у вищевказаному приміщенні відсутнє опалення. При прийманні приміщення газовий котел в роботі не перевірявся, причини опломбування позивачу не відомі.

Всі звернення відповідача про неможливість використовувати орендоване приміщення були проігноровані позивачем.

Отже, з початком опалювального сезону орендоване приміщення стало непридатним для подальшого використання за призначенням, а тому позивач надіслав відповідачу лист-пропозицію від 07.10.2019, в якому просив розірвати Договір, шляхом укладення додаткової угоди про його розірвання. До листа позивач додав проект додаткової угоди до Договору. Проте відповідачем зазначений лист отриманий не був.

01.11.2019 позивач направив відповідачу лист, в якому зазначив про неможливість використання орендованого приміщення та просив надати можливість передати відповідачу дублікати ключів. До листа позивач додав акт звільнення приміщення від 01.11.2019, підписаний позивачем. Проте відповідачем вказаний лист отриманий не був.

Рішенням господарського суду Сумської області від 10.02.2020 у справі № 920/1136/19 розірвано договір оренди приміщення від 22.03.2019, укладений між фізичною особою-підприємцем Сорокою Володимиром Карповичем ( АДРЕСА_1 , ідент номер НОМЕР_1 ) та фізичною особою-підприємцем Руденко Наталією Сергіївною ( АДРЕСА_4 , ідент. номер НОМЕР_2 ) з дня набрання чинності даним рішенням. Судом було встановлено, що позивач передав в оренду приміщення з інженерним устаткуванням, якість якого не відповідає умовам Договору та його призначенню, не здійснив за свій рахунок і своїми силами ліквідації недоліків та порушень. Судом встановлено, що відповідач не користується орендованим приміщенням з 01.11.2019. Рішення у даній справі набрало законної сили 11.03.2020.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.75 ГПК України).

Отже договір є розірваним з 11.03.2020.

Як досліджено судом, відповідачем орендна плата вносилась своєчасно і в повному об`ємі, останній платіж був внесений відповідачем 28.08.2019 у сумі 6000,00 грн за користування приміщенням у вересні 2019 року, а завдаток сплачений 28.04.2019 був врахований платою за користування приміщенням у жовтні 2019 року.

Судом встановлено, що відповідач не користується орендованим приміщенням з 01.11.2019, отже підстави для нарахування орендної плати у позивача відсутні.

Частиною 6 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 31 935,50 грн. орендної плати є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Позивачем нарахована до сплати пеня в розмірі 16200,00 грн. відповідно до 6.3. договору яким передбачено, що у випадку заборгованості по виплаті орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 100,00 грн. за кожен день прострочення оплати оренди.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Нарахування позивачем пені є також безпідставним, оскільки відсутнє прострочення (порушення) сплати орендної плати.

Крім того, відповідачу нараховано до сплати 1617,54 грн експлуатаційних витрат, які нараховані за 12 місяців та 10 днів. В якості доказу на підтвердження розрахунку експлуатаційних витрат наданий рахунок (а.с.11). Згідно рахунку на оплату внеску та інших платежів за травень 2020 року нараховано плату для власників 1 поверху 123,29 грн та 7,98 грн. внесок до ремонтного фонду, вказано, що борг на 01.05.2020 становить 1532,46 грн. З наданого рахунку не вбачається за який період виник борг. Крім того, в травні 2020 року було сплачено 307,00 грн., ким вносилась плата суду не відомо, залишок заборгованості згідно рахунку становить 1356,73 грн., а позивачем заявлено до стягнення 1617,54 грн.

Отже, з наданого позивачем розрахунку та квитанції неможливо встановити суму заборгованості по експлуатаційним витратам, а тому у суду відсутні правові підставі для стягнення експлуатаційних витрат з відповідача.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем заявлені позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 73, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Сороки Володимира Карповича до Фізичної особи-підприємця Руденко Наталії Сергіївни про стягнення 49753,04 грн - відмовити.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Рішення підписано суддею 30.09.2020.

Суддя О.Ю. Соп`яненко