ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2020 р. Справа№ 910/127/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Суліма В.В.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Ясинецький О.А. (ордер серія КВ №415837 від 23.08.2020)

від відповідача-1: Деревецький В.В. (ордер серія АІ №1025041

від 05.02.2020 року)

від третьої особи: нез`явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020р.

у справі № 910/127/20 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"АРКС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення 187296,97 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" суму страхового відшкодування у розмірі 187 296,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням умов укладеного між сторонами Договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №DNH0UA-1581 від 02.08.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 року у справі № 910/127/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн" суму страхового відшкодування у розмірі 178283 (сто сімдесят вісім тисяч двісті вісімдесят три) грн 21 коп., судовий збір у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 24 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 року у справі № 910/127/20 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 року у справі № 910/127/20 та поновлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "АРКС" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження та розгляд справи призначено на 23.09.2020 року. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 року у справі № 910/127/20.

26.08.2020 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 року у справі № 910/127/20 без змін.

04.09.2020 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника третьої особи надійшли пояснення, в яких просить розгляд справи здійснювати без участі представника третьої особи.

Розпорядження № 09.1-08/3238/20 Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2520/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 р апеляційну скаргу у справі №910/2520/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 року прийнято справу №910/127/20 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Сулім О.М., Зубець Л.П., розгляд справи №910/127/20 та призначено на 23.09.2020 р.

Представник відповідача у поясненнях наданих у судовому засіданні, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити а рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 року у справі № 910/127/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача у поясненнях наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

23.09.2020р. представники третьої особи у судове засідання не з`явились та просили розглядати справу без їх участі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства колегія встановила таке.

02.08.2019 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №DNH0UA-1581 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами, що передаються в кредит.

Відповідно до п. 5 Договору за цим Договором майном, що страхується, є транспортний засіб: Land Rover Discovery, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Згідно з п. 3 Договору вигодонабувачем за Договором є АТ КБ "Приватбанк".

У п. 5 Договору визначено, що страхова сума за Договором становить 920000,00 грн, страховий платіж 44528,00 грн.

Перелік страхових ризиків зазначено в розділі 7 Умов страхування (п. 7 Договору).

Відповідно до п. 8 Договору розмір безумовної франшизи складає: за ризиком "Викрадення" та у разі конструктивного знищення (повної загибелі ТЗ) - 5% від страхової суми, за іншими ризиками - 0,5% від страхової суми (з урахуванням умов п. 1 Умов страхування).

Згідно з п. 9.1 Договору строк дії Договору страхування дорівнює 12-ти місяцям з 15.08.2019 по 14.08.2020 включно.

У п. 13 Договору визначено, що невід`ємною частиною цього Договору є: Додаток №1 - Умови страхування, Акт огляду транспортного засобу (КАСКО) та фотографії застрахованого ТЗ.

Відповідно до п.п. 7.2 п. 7 Умов страхування до переліку страхових ризиків включено, зокрема, "збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди" - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Відповідно до цих Умов страхування, ДТП - подія, що сталася під час руху ТЗ, в результаті якої загинули або дістали поранення люди чи завдані матеріальні збитки: зіткнення з іншим ТЗ або іншим учасником дорожнього руху, наїзд на нерухомі об`єкти, перекидання, падіння ТЗ.

03.10.2019 о 21 годині 55 хвилин у дворі будинку по вулиці О.Пчілки, 8 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованими автомобілями Honda Civic, державний номер НОМЕР_3 , Renault Laguna, державний номер НОМЕР_4 та Ford Transit, державний номер НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм транспортного засобу Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі №753/20423/19, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із настанням страхової події - ДТП, що сталася 03.10.2019, у відповідача виник обов`язок виплатити позивачу страхове відшкодування, виходячи із вартості відновлювальних робіт застрахованого транспортного засобу за мінусом франшизи, що становить 187296,97 грн. Однак, відповідач від виконання свого обов`язку ухиляється, а тому позивач просить стягнути з відповідача суду відшкодування в судовому порядку.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №DNH0UA-1581 від 02.08.2019 є договором страхування.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Пунктом 5.2 Умов страхування передбачено, що для одержання страхового відшкодування страхувальник або його представник повинен подати страховику таку інформацію та/або документи (в залежності від характеру страхового випадку і обставин, за яких він мав місце):

- повідомлення про подію (повідомлення про подію надається страхувальником шляхом телефонного звернення до контакт-центру страховика за тел. 3700; страховик здійснює фіксацію повідомлення про подію відповідно до інформації, отриманої від страхувальника (його представника) під час телефонної розмови; при фіксації повідомлення про подію страхувальник зобов`язаний надати страховику повну та достовірну інформацію щодо обставин події, що має ознаки страхового випадку);

- письмову заяву на виплату страхового відшкодування за формою, встановленою страховиком, із відповідними документами.

04.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн" (як страхувальник) звернулося до відповідача із заявою про виплату страхового за Договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №DNH0UA-1581 від 02.08.2019, у зв`язку із настанням страхової події - ДТП, що сталася 03.10.2019.

Листом вих.№996/12ЦВ від 15.11.2019 відповідач, розглянувши повідомлення №1.003.19.0018413 від 04.10.2019, вказав позивачу, що вважає за необхідне отримати детальне письмове пояснення щодо обставин настання події (з дотриманням хронології), оскільки його відсутність не дає можливості з`ясувати та встановити причини і розмір збитку в повному обсязі. У листі відповідач, посилаючись на п. 5.3 Додатку №1 до Договору, просив в найкоротший термін надати пояснення до страхової компанії для можливості прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування.

Листом вих.№10483/12ЦВ від 29.11.2019 відповідач повідомив позивача про відстрочення складання страхового акту (прийняття рішення за подією) до їх з`ясування, але не більше, ніж на 6 місяців з дня отримання від страхувальника заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації, передбачених п. 5.2 Умов страхування.

Відповідно до п. 3.3 Умов страхування страховик має право, зокрема, перевіряти інформацію, повідомлену страхувальником, а також виконання страхувальником вимог і умов цих Умов страхування; самостійно з`ясувати причини та обставини страхового випадку; робити запити про відомості, пов`язані зі страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку; відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених розділом 6 умов страхування.

Пунктом 5.3 Умов страхування передбачено, що окрім перелічених у п. 5.2 документів та/або інформації, страховик має право звернутися до страхувальника (вигодонабувача, відповідних компетентних органів) із запитом на надання інших документів та/або інформації відносно причин та обставин страхової події, особи та реквізитів для сплати страхового відшкодування, якщо відсутність цих документів та/або інформації у страховика робить для нього неможливим (або вкрай важким) визначення обставин страхової події чи розміру збитків, зокрема, копію протоколу огляду місця події; копію протоколу перевірки технічного стану ТЗ, що підлягає обов`язковому технічному контролю, якщо проходження обов`язкового технічного контролю передбачене чинним законодавством України для застрахованого ТЗ; копію схеми ДТП; копію медичного огляду на наявність стану алкогольного сп`яніння; калькуляцію та оригінали рахунків за ремонт ТЗ, квитанції, чеки, платіжні доручення про сплату ремонту ТЗ або вартості запасних частин, замінених під час ремонту; лист вигодонабувача про особу, якій належить виплатити страхове відшкодування тощо.

Відповідно до п. 5.23 Умов страхування страховик при одержанні від страхувальника повідомлення про подію, заяви на виплату страхового відшкодування та усіх документів, передбачених п. 5.2 Умов страхування, повинен прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, яке оформляється страховиком актом протягом 10 робочих днів. При цьому, страховик має право відстрочити прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування в разі особливо складних обставин страхового випадку, а також коли:

- є підстави сумніватися щодо наявності у страхувальника або вигодонабувача права на отримання страхового відшкодування - до отримання необхідних доказів;

- не повністю з`ясовані обставини страхового випадку, розмір збитків - до їх з`ясування;

- у зв`язку з виникненням збитку внаслідок страхового випадку у відношенні страхувальника або вигодонабувача почато кримінальне провадження у зв`язку з настанням страхової події і ведеться розслідування обставин, які призвели до збитку - до закриття кримінального провадження, але не більше, ніж на 6 місяців з моменту початку кримінального провадження (внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань);

- обсяги і характер збитків, заявлених страхувальником, не відповідають причинам і обставинам страхового випадку - до з`ясування розміру фактичних збитків.

У разі, коли страховик затримує прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування з наведених причин, він повинен письмово повідомити про це страхувальника. Строк такої відстрочки не повинен перевищувати 6 місяців з дня отримання страховиком від страхувальника заяви на виплату страхового відшкодування та інших документів та/або інформації, передбачених п. 5.2 Умов страхування.

Відповідно до п. 5.24 Договору у разі прийняття страховиком рішення про визнання події страховим випадком страховик протягом десяти робочих днів з моменту складення страхового акту здійснює виплату страхового відшкодування.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що згідно повідомлення про подію від 04.10.2019, яке надійшло до контакт-центру АТ "СК "АРКС", представник ТОВ "Екопромлайн" повідомив, що близько 22-00 03.10.2019 за адресою м. Київ, вул. О.Пчілки, 8 водій автомобіля Honda Civic в`їхав у припаркований автомобіль Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 . В свою чергу, як зазначає відповідач, оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , також була застрахована у АТ "СК "АРКС", до страхової компанії звернувся власник автомобіля Honda Civic, державний номер НОМЕР_3 , згідно повідомлення якого водій автомобіля Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із нерухомим автомобілем Honda Civic, державний номер НОМЕР_3 . При цьому згідно отриманої інформації із Національної поліції України, на водія автомобіля Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним правил руху ТЗ заднім ходом.

Суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що наведені обставини свідчать про отримання страховиком суперечливої інформації про обставини настання заявленого випадку ДТП за участі вищевказаних автомобілів, і з`ясування обставин ДТП було можливим лише у випадку отримання інформації відповідних компетентних органів, а відтак, відповідач правомірно скористався передбаченим п. 5.23 Умов страхування правом на відстрочення прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Оскільки заява на виплату страхового відшкодування була отримана відповідачем 04.10.2019, то з огляду на приписи п.п. 5.23, 5.24 Умов страхування, відповідач зобов`язаний був прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування до 04.04.2020 та у разі визнання події страховим випадком - виплатити страхове відшкодування у строк до 17.04.2020.

З матеріалів справи вбачається, що листом вих.№727/12ЦВ від 27.01.2020 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 03.10.2019, посилаючись на п.п. 6.1.3, 6.1.5, 6.1.8, 6.3, 6.7 Умов страхування.

Пунктом 6.1 Умов страхування передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є, зокрема:

- подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або про факт настання страхового випадку, а також приховування інформації про настання події, що має ознаки страхової (п.п. 6.1.3 Умов страхування);

- несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин у строки, передбачені цими Умовами страхування, або створення страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків (п.п. 6.1.5 Умов страхування);

- інші випадки, передбачені законодавством України (п.п. 6.1.8 Умов страхування).

Відповідно до п. 6.3 Умов страхування не визнаються страховим випадком втрата, знищення або пошкодження ТЗ, його частин, деталей, приладів, обладнання, які сталися, зокрема, внаслідок невідомих обставин, якщо страхувальник не може надати точну інформацію щодо часу, причин та/або обставин виникнення збитків та не надає страховику документи компетентних органів, що підтверджують настання події.

Згідно з п. 6.7 Умов страхування не покриваються збитки, що виникли внаслідок залишення водієм ТЗ, не вживши при цьому заходів щодо недопущення самовільного руху застрахованого ТЗ, незаконного проникнення у салон даного ТЗ іншими особами, викрадення ТЗ.

Як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач посилається на п.п. 6.1.3, 6.1.5, 6.1.8, 6.3, 6.7 Умов страхування, вказуючи про надання страхувальником суперечливої та неправдивої інформації про факт та обставини настання заявленого випадку, перешкоджання проведення страховиком розслідування обставин страхової події. Крім того, відповідач стверджує, що згідно отриманої інформації, пошкодження автомобіля Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , виникли внаслідок залишення водієм ТЗ, не вживши при цьому заходів щодо недопущення самовільного руху застрахованого ТЗ.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які відповідно до положень Договору, Умов страхування та положень законодавства можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку із настанням ДТП, що сталася 03.10.2019.

Факт настання 03.10.2019 ДТП за участю застрахованого на підставі Договору автомобіля Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , а також та обставина, що ДТП сталася внаслідок того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі №753/20423/19.

Допустимих доказів того, що пошкодження транспортного засобу виникли внаслідок залишення водієм транспортного засобу, не вживши при цьому заходів щодо недопущення самовільного руху застрахованого транспортного засобу, відповідач не надав, обставин, встановлених у постанові Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі №753/20423/19, не спростував.

Матеріалами справи підтверджується, що страхувальник у визначений Договором та Умовами страхування строк повідомив відповідача про факт настання страхової події - ДТП, що сталася 03.10.2020, та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. При цьому, суд звертає увагу, що з огляду на положення п.п. 6.3.1 Умов страхування, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування може бути повідомлення неправдивої інформації власне про факт настання страхового випадку (в даному випадку - відповідної дорожньо-транспортної пригоди), а не обставин, за яких сталася така подія (в тому числі обставин щодо того, чиї неправомірні дії спричинили ДТП).

Також суд відзначає, що сам по собі факт повідомлення певних обставин ДТП жодним чином не свідчить про створення позивачем страховику перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, оскільки Умовами страхування страховику надано право самостійно звертатися, зокрема, до компетентних органів із необхідними запитами з метою встановлення обставин настання страхової події.

Посилання відповідача на положення п. 6.3 Умов страхування як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування (оскільки страхувальник не може надати точну інформацію щодо часу, причин та/або обставин виникнення збитків та не надає страховику документи компетентних органів, що підтверджують настання події) судом відхиляється, оскільки у наведених положеннях мова йде про випадки, коли пошкодження транспортного засобу сталося внаслідок невідомих обставин. В даному випадку ж страхувальником повідомлено про пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП.

Також, посилаючись на положення п.п. 6.1.8 Умов страхування як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування, відповідач не навів конкретних випадків, передбачених законодавством України, які могли б бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування в даному випадку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 03.10.2019, є неправомірною, а вказана ДТП у розумінні Договору, Умов страхування та положень законодавства є страховим випадком, у зв`язку із настанням якого у відповідача виник обов`язок виплатити суму страхового відшкодування, розраховану у відповідності до умов Договору.

Щодо розміру належної до виплати суми страхового відшкодування суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.5 Умов страхування при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитку визначається шляхом складення кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, з урахуванням експлуатаційного зносу, а також вартість матеріалів та ремонтних робіт.

Відповідно до п. 5.6 Умов страхування експлуатаційний знос встановлюється за кожний рік експлуатації ТЗ в такому розмірі: 1 рік - 0%; 2 роки - 10%; 3 роки - 20%, 4 роки - 30% тощо. При цьому, рік експлуатації рахується з 1 липня року випуску ТЗ, вказаного у свідоцтві про реєстрацію ТЗ (тимчасовому реєстраційному талоні), до дати настання страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , є автомобілем 2016 року випуску, а отже, в розумінні п. 5.6 Умов страхування на момент ДТП даний автомобіль перебував в експлуатації 3 роки.

Відтак, з огляду на положення п. 5.6 Умов страхування при здійсненні розрахунку належної до виплати суми відшкодування слід враховувати експлуатаційний знос у розмірі 20%.

В матеріалах справи наявний Звіт №89/19 з оцінки матеріального збитку після ДТП, складеного 12.12.2019 оцінювачем Левицьким Владиславом Владиславовичем .

Відповідно до вказаного звіту, а також калькуляції до нього, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , становить 222314,15 грн, з яких: 16090,00 грн - вартість ремонтних робіт, 9069,45 грн - вартість необхідних для ремонту матеріалів та 197154,70 грн - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту.

Отже, відповідачем не надано заперечень щодо визначеної цим звітом вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Жодних документів на спростування визначених у звіті даних відповідач не надав.

Таким чином, оскільки у відповідності до умов Договору при визначенні розміру збитку при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку до кошторису вартості відновлення ТЗ включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, з урахуванням експлуатаційного зносу, а також вартість матеріалів та ремонтних робіт, враховуючи відповідні дані, визначені у Звіті №89/19 від 12.12.2019, розмір збитку внаслідок пошкодження Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , в результаті ДТП становить 182883,21 грн, з яких: вартість ремонтних робіт у розмірі 16090,00 грн, вартість необхідних для ремонту матеріалів у розмірі 9069,45 грн та вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту з урахуванням експлуатаційного зносу згідно п. 5.6 Умов страхування у розмірі 157723,76 грн (197154,70 х (1-0,2)).

Відповідно до п. 8 Договору розмір безумовної франшизи складає: за ризиком "Викрадення" та у разі конструктивного знищення (повної загибелі ТЗ) - 5% від страхової суми, за іншими ризиками - 0,5% від страхової суми (з урахуванням умов п. 1 Умов страхування).

Оскільки страхова сума за Договором становить 920000,00 грн, то сума франшизи, на яку підлягає зменшенню сума страхового відшкодування за спірним страховим випадком, становить 4600,00 грн (0,5% від страхової суми). При цьому, враховуючи, що страхувальником за Договором є юридична особа, а ДТП сталася під час керування транспортним засобом особою віком старше 23 років, положення п. 1 Умов страхування до спірних правовідносин не застосовуються.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що внаслідок настання страхового випадку - ДТП, що сталася 03.10.2019, у відповідача виник обов`язок виплатити страхове відшкодування у розміні 178283,21 грн (182883,21 грн мінус 4600,00 грн франшизи за Договором).

Статтею 985 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 3 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Стаття 636 Цивільного кодексу України встановлює, що договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Системний аналіз вказаних положень законодавства дає підстави для висновку, що страхувальник має право на отримання страхового відшкодування за договором, у якому визначено вигодонабувача, за погодженням з останнім або у разі його відмови від права на отримання страхового відшкодування.

Судом враховується, що відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №DNH0UA-1581 від 02.08.2019 вигодонабувачем за вказаним договором є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - Банк).

Як на підставу для призначення АТ КБ "Приватбанк" вигодонабувачем за Договором вказано кредитний договір від 26.07.2017 №CSVKLOK16804, укладений між Банком та страхувальником.

Судом першої інстанції було залучено до участі у даній справі у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк". Як зазначив місцевий суд, що в ході розгляду справи Банк жодного разу на заявив про наявність у нього вимог щодо отримання суми страхового відшкодування за спірним страховим випадком і не висловив заперечень стосовно виплати заявленої до стягнення суми страхового відшкодування саме на користь позивача (страхувальника).

Так при розгляді справи в апеляційній інстанції, АТ КБ "Приватбанк" надав до суду письмові пояснення по справі, в яких останній зазначив, що дійсно, 16.06.2020 року позивач звернувся до третьої особи задля отримання підтвердження виконання ним зобов`язань за Кредитним договором № С8УКГОК16804 від 26.07.2017 року, укладеним між АТ «КБ «Приватбанк» та ТОВ «Екопромлайн».

Перевіривши розрахунки за відповідним договором, АТ КБ "ПриватБанк" була надана позивачу довідка № 08.7.0.0.0/06 від 16.06.2020 року, якою засвідчено, що ТОВ «Екопромлайн» (Код ) здійснило повний розрахунок перед АТ «КБ «ПриватБанк» за автомобіль Land Rover Discovery, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до умов Кредитного договору № CSVKLOK16804 від 26.07.2017 року. Дата погашення по договору 24.07.2019 р., дата фактичного погашення заборгованості по договору 16.10.2019 р.

До того ж, цією ж довідкою підтверджено, що, враховуючи виконання позивачем своїх зобов`язань в повному обсязі, АТ «КБ «Приватбанк» більше не є вигодонабувачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту (каско) № DNH0UA-1581 від 02.08.2019 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" фактично відмовилося від права на отримання страхового відшкодування за Договором, а відтак в силу ч. 4 ст. 696 Цивільного кодексу України, таке право отримав позивач як сторона, яка уклала договір на користь третьої особи.

Наведене спростовує доводи відповідача стосовно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн" не має права на отримання страхового відшкодування за Договором та є неналежним позивачем.

Судом встановлено, що відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування (лист вих.№727/12ЦВ від 27.01.2020), Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" посилалося виключно на положення п.п. 6.1.3, 6.1.5, 6.1.8, 6.3, 6.7 Умов страхування і не вказувало на відсутність у позивача права на отримання страхового відшкодування через існування вигодонабувача за Договором.

З огляду на вкладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн" суми страхового відшкодування у розмірі 178283,21 грн.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020р. у справі № 910/127/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Також, позивач до закінчення судових дебатів у справі подано відзив на апеляційну скаргу, в якому також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн..

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розглянувши заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з заяви, представником третьої особи під час розгляду справи в апеляційній інстанції були заявлені судові витрати понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги.

Відповідно до змісту ст. 126 ГПК до суду позивачем було надано на підтвердження витрат на професійну правничу:

- копія Договору про надання правничої (правової) допомоги від 17.08.2020р.;

- копія акту наданих послуг від 21.08.2020р.;

- квитанція по прибуткового касового ордера № 2 від 21.08.2020р.

- попередній орієнтований розрахунок сум які планує понести позивач від 21.08.2020р.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи наведені вимоги закону та наявні докази в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що сума судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2020 р. у справі № 910/127/20 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".

3. Стягнути з Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопромлайн" витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

4. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2020 р. у справі № 910/127/20.

5. Матеріали справи № 910/127/20 повернути до Господарського суду м. Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 05.10.2020р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді В.В. Сулім

Л.П. Зубець