ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

05.10.2020 Справа № 905/1422/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М., розглянувши

заяву ОСОБА_1 б/н від 29.09.2020

про відвід судді Сковородіної О.М.

по справі за позовом: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" (вул. Гризодубової, буд. 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87534, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 105 802,46 грн.

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

22.07.2020 року шляхом направлення поштової кореспонденції Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати відпущеної теплової енергії в сумі 105 802,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №212 від 01.10.2005 на відпуск теплової енергії щодо оплати її вартості.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справи між суддями від 28.07.2020 для розгляду справи обрана суддя Сковородіна О.М .

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 26.08.2020, в подальшому відкладено на 16.09.2020, 12.10.2020, продовжено строк підготовчого провадження з ініціативи суду на тридцять днів.

Ухвалою від 15.09.2020 виправлено описку у тексті ухвали суду від 26.08.2020 в частині зазначення адреси, на яку позивачем первісно направлено позовну заяву при зверненні з позовом до суду.

15.09.2020 на адресу господарського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 11.09.2020 про відвід судді Сковородіної О.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.09.2020 у задоволенні даного клопотання суддею Сковородіної О.М. відмовлено.

02.10.2020 року до Господарського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 29.09.2020 про відвід судді Сковородіної О.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.10.2020 (головуюча суддя Сковородіна О.М.) зазначена заява відповідача по справі визнана необґрунтованою, зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід, відповідно до вимог ч.3ст.39 Господарського процесуального кодексу України заяву про відвід передано на автоматизований розподіл для розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.10.2020 для розгляду заяви про відвід визначена суддя Устимова А.М.

Відповідно до положень частини сьомої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Оскільки судове засідання у справі призначене на 12.10.2020, суд, приймаючи до уваги наведені вище приписи закону, не вбачає перешкод для розгляду заяви про відвід 05.10.2020.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід (частина восьма статті 39 ГПК України).

Суд не вбачає підстав для вирішення питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставами для звернення відповідача із заявою про відвід головуючої по справі судді, виходячи зі змісту письмової заяви, є відсутність здійснення судом запиту щодо надання інформації про зареєстроване місце її проживання як фізичної особи на стадії прийняття позовної заяви; виправлення описки у тексті п`ятого абзацу на другому аркуші ухвали суду від 26.08.2020 щодо зазначення адреси відповідача, на яку фактично було направлено позовну заяву. А саме: первісно була зазначена адреса, за якою відповідач був зареєстрований як фізична особа - підприємець: « АДРЕСА_2 », внаслідок виправлення вказана адреса реєстрації відповідача як фізичної особи - « АДРЕСА_1 ». Суд не прийняв до уваги, що на час звернення з позовом відповідач припинив свою діяльність в якості ФОП. Крім того, заявник вважає, що судом безпідставно не прийнято ухвалу про розгляд питання щодо виправлення описки (ухвала від 15.09.2020) без виклику сторін; суд неправомірно самостійно розглянув клопотання про відвід від 11.09.2020, тоді як повинен був вирішити питання щодо зупинення провадження у справі та передати клопотання про відвід на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Вимоги про відвід судді заявником нормативно обґрунтовано посиланням на статтю 32 та фактично на частину третю статті 39 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з того, що вимоги заяви про відвід б/н від 29.09.2020 базуються на фактах, викладених в ухвалах суду від 15.09.2020, 16.09.2020 (направлені відповідачу 18.09.2020), враховуючи місцезнаходження відповідача та строк поштового пробігу, суд, визначаючи строк звернення з заявою про відвід, виходить з приписів п.2 ч.3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши і проаналізувавши викладені у заяві відповідачем аргументи і докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді, зважаючи на таке.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява N33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Приписами частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Як вбачається з цієї норми, метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

Відвід судді повинен бути вмотивованим та обґрунтованим, а учасник процесу, який його заявляє, в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України повинен довести фактами та певними конкретними доказами наявність обставин, що викликають у нього сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи.

Вирішення питань застосування норм матеріального і процесуального права при розгляді господарської справи є виключним правом судді, в провадженні якого перебуває справа.

Згідно з 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно до положень частин шостої, сьомої статті 176 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Вочевидь, встановлення фактичної адреси місця реєстрації фізичної особи, що набуває статусу відповідача, має на меті саме усунення розбіжності за адресою, що зазначена в позові. Тільки встановлення наявності таких розбіжностей потенційно може призвести до порушення процесуальних прав відповідача. У даному випадку судом будь-яких розбіжностей щодо визначення у позові адреси відповідача та адреси його реєстрації не виявлено.

Зокрема, згідно з описом вкладення до цінного листа від 20.07.2020 вбачається, що Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» направило копію позову з додатками за адресою місця реєстрації відповідача - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (номер експресс-накладної ДП «Укрпошта» №260, арк.справи 7).

Вказана адреса також міститься на титульному аркуші позовної заяви як адреса відповідача.

Відповідач не заперечує, що зареєстрована саме за цією адресою.

Означене також підтверджується даними щодо місця реєстрації відповідача, які наведені у її паспорті (арк.12), копія якого додана нею до матеріалів справи.

Таким чином, адреса реєстрації ОСОБА_1 , як фізичної особи, є саме тою, за якою направлена позовна заява та подальша кореспонденція суду.

Виходячи з наведеного, відсутність попереднього запиту суду для підтвердження адреси реєстрації відповідача на стадії прийняття позовної заяви не вплинула на дотримання прав і законних інтересів відповідача в господарському процесі на цей час.

Крім того, оскільки відповідач, не має можливості ознайомитися з матеріалами справи через підсистему "Електронний суд" у зв`язку з перебуванням в сільській місцевості, де відсутній інтернет-зв`язок, в ухвалі від 16.09.2020 господарський суд Донецької області зобов`язав позивача у строк до 09.10.2020 надіслати позовну заяву з додатками за адресою фактичного місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_3, про що надати докази суду, що додатково свідчить про намір суду сприяти реалізації прав відповідача.

Адреса місця реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи підприємця,що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була помилково зазначена судом у ухвалі від 26.08.2020.

Дана адреса ані позивачем, ані судом не використовувалась для направлення поштової кореспонденції, оскільки на даний час відповідач не має відповідного статусу, позовні вимоги заявлені до неї, як фізичної особи.

Згідно приписів ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Ухвалою від 15.09.2020 суд за власною ініціативою виправив описку допущену на другому аркуші у п`ятому абзаці ухвали у справі №905/1422/20 від 26.08.2020 в частині зазначення адреси, на яку була направлена кореспонденція, вказав вірну адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвала набрала законної сили 15.09.2020 та є невід`ємною частиною ухвали Господарського суду Донецької області від 26.08.2020 у справі №905/1422/20.

Посилання заявника, що судом у порушення вимог закону не прийнято ухвалу про розгляд питання щодо виправлення описки (ухвала від 15.09.2020) без виклику сторін не є таким, що базується на приписах закону.

Зокрема, відповідач невірно трактує ч. 2 ст. 243 Господарського процесуального кодексу України,яка передбачає, що питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно за наслідками встановлення необхідності внесення виправлень судом виноситься ухвала, повідомлення учасників справи судом не здійснюється (сполучення «про що постановляється ухвала» відноситься до сполучення «питання про внесення виправлень»).

Що стосується тверджень відповідача про порушення суддею Сковородіною О.М. положень процесуального кодексу при розгляді її попереднього клопотання про відвід, то вони не відповідають вимогам законодавства.

Частиною третьою статті 39 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону № 460-ІХ від 15.01.2020 унормовано: якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Виходячи з наведеної норми права, законодавець визначив два способу розгляду заяви про відвід в залежності від строку надходження останньої до суду: якщо заява надійшла в строк за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, або, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У даному випадку за матеріалами справи клопотання відповідача про відвід судді Сковородіної О.М. від 11.09.2020 надійшло до господарського суду 15.09.2020.

При цьому підготовче судове засідання у справі було призначено на 16.09.2020.

Тобто, клопотання про відвід надійшло до суду в строк менше ніж за три дні до дати судового засідання та виходячи з приписів закону правомірно розглянуто суддею, у провадженні якої справа знаходилась.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що доказів, передбачених положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України, що слугували б підставою для відводу судді, відповідачем в заяві не надано.

За таких обставин, на переконання суду, визначені процесуальним законом правові підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні, тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 29.09.2020 про відвід судді Сковородіної О.М. у справі № 905/1422/20 відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на сторінці Господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею 05.10.2020.

Суддя А.М. Устимова