УХВАЛА

м. Київ

28.09.2020Справа № 910/6208/20
Суддя Мудрий С.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС Енергія країни"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор гозотранспортної системи України"

про стягнення 6 790 927,96 грн.

Представники сторін:

від позивача: Святюк С.П. - представник за ордером серія АІ №1040307 від 22.06.2020;

від відповідача: Новіков С.Ю. - представник за довіреністю №282 від 30.01.2020.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС Енергія країни" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення 6 790 927,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 14.11.2019 року укладено договір транспортування природного газу№.

Позивачем зазначено, що відповідачем не виконано в повному обсязі зобов`язання щодо своєчасної виплати коштів за добові небаланси за січень 2020 року, розмір недоотриманих коштів у зв`язку з протиправною зміною відповідачем ціни становить 6 690 623,31 грн.

У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 6 690 623,31 грн., 3% річних в розмірі - 46 779,67 грн., інфляційні втрати в розмірі 53 524,98 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

21.05.2020 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 23.06.2020.

Протокольною ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.06.2020 відкладено підготовче засідання на 04.08.2020.

23.06.2020 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву.

31.07.2020 через канцелярію суду позивач подав відповідь на відзив, відповідач - клопотання про відкладення підготовчого засідання.

03.08.2020 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про призначення судової експертизи та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про призначення судової експертизи та про відкладення підготовчого засідання за необґрунтованістю, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 08.09.2020.

11.08.2020 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

Розгляд справи 08.09.2020 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Мудрого С.М. у відпустці. На офіційній сторінці Господарського суду міста Києва 01.09.2020 було зроблено оголошення https://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/pres-centr/novyny/986471/. Повідомлено, що про дати і час судових засідань всі учасники будуть повідомлені ухвалами суду, які будуть внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 28.09.2020.

22.09.2020 на адресу суду від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшла заява про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

28.09.2020 через канцелярію суду відповідач подав заяву про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 28.09.2020 відповідач підтримав заяву про зупинення провадження у справі, просив суд задовольнити. Повідомив, що 28.09.2020 через канцелярію суду подано заяву про відвід судді, підтримав просив суд задовольнити.

Позивач заперечив проти заяви відповідача про зупинення провадження у справі та проти заяви про відвід судді, просив суд відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 7 ст. 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до положень ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Судом встановлено, що заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача здана на відділення пошти 21.09.2020, що підтверджується трекінгом відправлень №92 с офіційного сайту «Укрпошта».

Враховуючи те, що заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача подана після закриття підготовчого провадження на стадії судового розгляду справи по суті, а також заявник не просить суд поновити пропущений процесуальний строк, тому суд заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залишає без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Проте, на думку суду розгляд Окружним адміністративним судом міста Києва справи №640/19169/20, 640/18734/20, 640/18648/20, 640/18724/20 жодним чином не перешкоджає розгляду справи № 910/6208/20, будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем не надано.

Отже, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження у справі як об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення пов`язаної з нею справи .

З огляду на викладене, обставини, наведені відповідачем у заяві про зупинення провадження у справі, не є підставами для зупинення провадження у справі № 910/6208/20, у зв`язку з чим вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.09.2020 заяву відповідача про відвід судді подано 28.09.2020 о 12 год. 10 хв. 40 с.. - після відкриття судового засідання 28.09.2020.

Таким чином, оскільки заяву про відвід судді Мудрого С.М. подано до суду пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання від 28.09.2020, тому питання про відвід судді С.М. Мудрого вирішується суддею С.М. Мудрим.

Частинами 7 та 8 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи викладене, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор гозотранспортної системи України" про відвід судді Мудрого С.М. у справі №910/6208/20 суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Відповідно до ч. 1 статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор гозотранспортної системи України" жодних доказів на підтвердження особистої упередженості судді Мудрого С.М. у вирішенні спору в даній справі не надано.

Крім того, із суті поданої заяви про відвід судді Мудрого С.М. вбачається, що вона зводиться, виключно до незгоди відповідача з незалученням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (не винесення ухвали ), відмові у проведенні судової експертизи, відкладенні підготовчого засідання та закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

В свою чергу, частиною 4 ст. 35 ГПК України обумовлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, у разі незгоди з прийнятим судом рішенням сторона не позбавлена права оскаржити його у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, обставин, які б свідчили про зацікавленість судді Мудрого С.М. в певному рішенні в цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не навів, а суд не встановив, що в свою чергу виключає можливість висновку про наявність правових підстав в силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлений відвів є необґрунтований та невмотивований, тому суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про відвід судді Мудрого С.М.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 35, 39, ч. 7 ст. 116, ч. 1 ст. 118, ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 207, п. 5 ч.1 ст. 227, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залишити без розгляду.

2. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про зупинення провадження у справі №910/6208/20 відмовити.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про відвід судді Мудрого С.М. відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та підлягає оскарженню окремо від рішення суду в частині залишення заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача без розгляду.

5. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя С.М. Мудрий