ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2020 справа № 914/474/20
За позовом: Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго», м. Стрий Львівської області,

до відповідача: Квартирно - експлуатаціного відділу м. Львова, м. Львів,

про: стягнення заборгованості в розмірі 71 026,51 грн

Суддя Н.Є. Березяк
Секретар судового засідання А.П. Полянський
За участю представників сторін:
позивача: В.В. Сливка представник;

відповідача: О.І. Безушко представник.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до Квартирно експлуатаціного відділу м. Львова про стягнення заборгованості в розмірі 71 026,51 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2020.

Ухвалою суду від 23.03.2020 судом відкладено розгляд справи № 914/474/20 до закінчення карантинних заходів.

Ухвалою суду від 01.06.2020 призначено розгляд справи №914/474/20 в підготовчому засіданні на 15.06.2020. В подальшому розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 06.07.2020 та 27.07.2020.

Ухвалою суду від 27.07.2020 закрито підготовче провадження у справі № 914/474/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.08.2020. В подальшому розгляд справи по суті відкладено на 14.09.2020 та 24.09.2020.

В судове засідання 24.09.2020 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Стрийським ОМВК зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати за договором №10 на постачання теплової енергії в гарячій воді. Згідно укладеного Договору поруки КЕВ м. Львова є поручителем за невиконані грошові зобов`язання Стрийського ОМВК, тому даний позов пред`явлений саме до КЕВ м. Львова, як поручителя, про стягнення суми основного боргу в розмірі 57 240 ,77 грн, 10 121,42 грн - пені, 1815 ,44 грн - 3% річних та 1 848,88 грн інфляційних втрат, що разом становить 71 026,51 грн.

В судове засідання 24.09.2020 представник відповідача з`явився, позовні вимоги визнав частково, просив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій відмовити. Відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини 9 статті 195 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:
Між комунальним підприємством «Стрийтеплоенерго» в особі директора Білінського 3.М. та Стрийським об`єднаним міським військовим комісаріатом, в особі військового комісара О.О. Сабінського, 10 жовтня 2016 року було укладено договір за№ 10 на постачання теплової енергії в гарячій воді.

Водночас 10 жовтня 2016 року між комунальним підприємством «Стрийтеплоенерго» в особі директора З.М. Білінського (Кредитор), Львівським ОВК (Стрийський ОМВК), в особі О.В. Тіщенко (Боржник) та Квартирно - експлуатаційним відділом м. Львова, в особі Н.Ф. Кульчицького (Поручитель), було укладено договір поруки, згідно якого КЕВ м. Львова зобов`язується нести відповідальність перед КП «Стрийтеплоенерго» у разі не виконання Стрийським ОМВК своїх зобов`язань з оплати наданих послуг.

Згідно умов укладеного договору за № 10 від 10.10.2016 року «Про постачання теплової енергії в гарячій воді» (далі Договір) КП «Стрийтеплоенерго» зобов`язувалось постачати теплову енергію в гарячій воді до будівель по АДРЕСА_1 , а Стрийський ОМВК зобов`язувався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами та у встановлені терміни.

Згідно з п.2.1. Договору теплова енергія постачається відповідачеві в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору у вигляді гарячої води. Додатком № 1 до Договору, сторонами було погоджено об`єкт теплопостачання відповідача - будівлі по АДРЕСА_1 та встановлено загальну опалювальну площу розміром 767,7 м.кв.

Відповідно до 2.2. Договору початок та закінчення опалювального сезону встановлюється відповідними органами влади.

Так, опалювальний сезон 2018-2019 років розпочався 22.10.2018р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 22 жовтня 2018 р. № 95 і закінчився 19.04.2019р. на підставі розпорядження міського голови від 18 квітня 2019 р. за № 44.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при їх відсутності - розрахунковим способом.

Виходячи з умов даного пункту Договору та зважаючи, що у відповідача станом на дату виникнення заборгованості був наявний тепловий лічильник, тому відповідні нарахування проводились на підставі показників лічильника. До позову додано копію акту №67 від 09.08.2018 на опломбування теплового лічильника та копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №561 чинне до 31.07.2022.

У період опалювального сезону 2018-2019 років для населення м. Стрий діяли наступні тарифи на послуги з теплопостачання: рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 267 від 20.11.2018р. встановлено тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуг з централізованого опалення для потреб населення КП «Стрийтеплоенерго» - для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 44,68 грн. за 1 кв.м. за місяць протягом періоду надання послуг з централізованого опалення (з податком на додану вартість).

На виконання умов Договору за грудень 2018 року Позивачем були надані Стрийському ОМВК послуги з теплопостачання на загальну суму 57 240,77 грн. Факт належного постачання теплової енергії у цей період підтверджується відсутністю жодних скарг з боку Стрийського ОМВК щодо обсягу спожитої теплової енергії у цей період і здійснених нарахувань.

Згідно з п. 6.1., 6.2. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в готівковій формі відповідно до встановлених тарифів; розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.3. Договору встановлено зобов`язання відповідача до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачувати позивачу вартість спожитої теплової енергії.

Однак, спожита теплова енергія Стрийським ОМВК за грудень 2018 року не оплачена, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 57 240,77 грн.

На виконання п.6.4. Договору та на підтвердження постачання позивачем теплової енергії відповідачу, було підписано акти виконаних робіт (наданих послуг), підписаних сторонами та скріплених печатками сторін без жодних застережень, а саме:

- за грудень 2018 р. - акт наданих послуг № 850 від 31 грудня 2018 р. на суму 57 240,77 грн.;

- акт приймання-передачі теплової енергії на грудень 2018 року.

Також на виконання п.6.4. Договору, сторонами було підписано та скріплено печатками акт звіряння взаємних розрахунків за період 01.12.2018 р. - 01.01.2019 р. - на суму 57 240,77 грн. Даний Акт підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою відповідача, як поручителем за договором поруки - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова.

Так, згідно п. 1 договору поруки від 10.10.2016 року. Поручитель зобов`язується повністю відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань по оплаті згідно з договором про постачання теплової енергії №10 від 10.10.2016 року укладеним між Кредитором і Боржником.

Пунктом 2 Договором поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань по оплаті за розрахунковий період з Договором про постачання теплової енергії № 10 від 10.10.2016 року протягом одного дня, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором в межах суми боргу за спожиту Поручителем теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора у відповідності до вимог п. 5.1 Договором про постачання теплової енергії № 10 від 10.10.2016 року.

В силу вимог п.4 Договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за Договором про постачання теплової енергії № 10 від 10.10.2016 року Поручитель несе відповідальність відповідно до ст. ст. 553,554 ЦК України перед Кредитором.

Відтак, КП «Стрийтеплоенерго» надіслало претензію від 07.11.2019 №01/1927 начальнику КЕВ м. Львова, в якому зазначив, що підприємство виконало свої зобов`язання по договору повністю, поставило теплову енергію в повному обсязі. В той же час КЕВ м.Львова своїх зобов`язань по договору поруки не виконало в повному обсязі, в результаті неналежного виконання зобов`язань, виникла заборгованість в розмірі 57 240 грн. 77 коп. та просив, КЕВ м. Львова терміново перерахувати суму основного боргу.

У відповідь на претензію КЕВ м. Львова зазначив, що сплата заборгованості, яка виникла перед КП «Стрийтеплоенерго» станом на 01.01.2019 р. в сумі 57 240,77 грн можлива лише за рішенням суду.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що боржник - Стрийський ОМВК станом на дату звернення до суду має прострочену заборгованість перед Позивачем, а також з урахуванням того, що згідно укладеного Договору поруки КЕВ м. Львова є поручителем за невиконані грошові зобов`язання Стрийського ОМВК, тому КП «Стрийтеплоенерго» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова суму основного боргу в розмірі 57 240 ,77 грн, та 10 121,42 грн - пені, 1815 ,44 грн - 3% річних та 1 848 ,88 грн, а всього 71 026,51 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення частково.
При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої

статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що

передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Приписами ч. 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ІІК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦКУ визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 6.3. Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді встановлено зобов`язання відповідача до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачувати позивачу вартість спожитої теплової енергії.

Пунктом 2 Договором поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником своїх зобов`язань по оплаті за розрахунковий період за Договором про постачання теплової енергії № 10 від 10.10.2016 року протягом одного дня, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором в межах суми боргу за спожиту Поручителем теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора у відповідності до вимог п. 5.1 Договором про постачання теплової енергії № 10 від 10.10.2016 року.

Факт отримання послуг з теплопостачання за грудень 2018 року на загальну суму 57 240,77 грн Стрийським ОМВК на виконання умов договору від 10.10.2016 №10 підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.12.2018 р. - 01.01.2019 р. - на суму 57 240,77 грн, який підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою відповідача, як поручителем за договором поруки - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова.

Однак, всупереч визначеному Договором поруки відповідач (поручитель) обов`язку по оплаті за розрахунковий період за Договором про постачання теплової енергії № 10 від 10.10.2016 року протягом одного дня, в межах суми боргу за спожиту Поручителем теплову енергію коштів на розрахунковий рахунок Кредитора не перерахував.

В судовому засіданні представник поручителя позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 57 240,77 грн за отримання послуг з теплопостачання за грудень 2018 року Стрийським ОМВК визнав.

Відтак, вимога щодо стягнення боргу з КЕВ м. Львова за отримання послуг з теплопостачання за грудень 2018 року Стрийським ОМВК є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 1815,44 грн трьох відсотків річних, зазначає, що такий позивачем здійснено правильно та підлягає до задоволення.

Так, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 1848,88 грн - зазначає, що такий позивачем здійснено неправильно, оскільки, вимоги підлягають до задоволення щодо стягнення 1848,61 грн.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання (в тому числі щодо неустойки) вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як роз`яснено в абзацах 3 та 4 підпунктів 2.1. та 2.2. пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Дослідивши умови укладеного між сторонами Договору поруки, судом встановлено, що умовами цього Договору не передбачено відповідальності відповідача за невиконання зобов`язань Стрийського ОМВК у вигляді пені, а тому вимоги позивача про стягнення пені в сумі 10 121,42 грн не ґрунтуються на чинному законодавстві та задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, заяву позивача проте, що після завершення розгляду даної справи судом, він понесе витрати на правничу допомогу, надану Адвокатським об`єднанням «Айемпартнерс», а відповідні докази про оплату правничої допомоги будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2, ) на користь Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» (82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Новаківського, 9, ) суму основного боргу в розмірі 57 240 ,77 грн, 1815 ,44 грн - 3% річних, 1 848,61 грн інфляційних збитків та 1802,45 грн судових витрат.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01.10.2020.

Суддя Н.Є. Березяк