УХВАЛА

05.10.2020Справа № 910/14758/20

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши

позовну заяву 1) READY FOR SKY LLP

2) Общества с ограниченной ответственностью "ТЕХНОПОИСК"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕДМОНД-УКРАЇНА"

2) ОСОБА_1

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "РІЧ МАРКЕТ"

4) Міністерства розвитку економіки,торгівлі та сільського господарства України

про визнання незаконним і скасування рішення, визнання знаку для товарів та послуг добре відомим та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

READY FOR SKY LLP та Общество с ограниченной ответственностью «Технопоиск» звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редмонд-Україна», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Річ Маркет» та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання незаконним і скасування рішення, визнання знаку для товарів та послуг добре відомим та зобов`язання вчинити дії.

Суд зазначає, що позивачем у позовній заяві об`єднано декілька позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, а саме, цивільного та господарського.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд, зокрема, визнати незаконним і скасувати рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 28.02.2017 про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Редмонд-Україна», ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1-3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГПК України Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема:

1) справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування;

2) справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов`язані з ними законні інтереси;

3) справи про визнання торговельної марки добре відомою;

4) справи у спорах щодо прав автора та суміжних прав, в тому числі спорах щодо колективного управління майновими правами автора та суміжними правами;

5) справи у спорах щодо укладання, зміни, розірвання і виконання договору щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності, комерційної концесії;

6) справи у спорах, які виникають із відносин, пов`язаних із захистом від недобросовісної конкуренції, щодо: неправомірного використання позначень або товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу; збирання, розголошення та використання комерційної таємниці; оскарження рішень Антимонопольного комітету України із визначених цим пунктом питань.

Разом з тим, пунктом 16 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України визначено, що до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що Вищим судом з питань інтелектуальної власності не розпочато роботу, справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Так, статтею 16 ГПК України (у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017) було визначено, що справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом за місцем вчинення порушення. Справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет розглядаються господарським судом за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

За змістом статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Разом з тим, положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України було визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи суб`єктний склад сторін, зокрема, те, що відповідач 2 є фізичною особою, позовна вимога про визнати незаконним і скасувати рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 28.02.2017 про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Редмонд-Україна», ОСОБА_1 підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України (у чинній редакції) не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що, оскільки, позивачем всупереч імперативним приписам ч. 4 ст. 173 ГПК України об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, дана позовна заява підлягає поверненню в силу положень п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст. ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву READY FOR SKY LLP, Общества с ограниченной ответственностью «Технопоиск» та додані до неї документи повернути позивачу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева