РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 м. КиївСправа № 910/5011/20

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА";

до: товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ";

про: стягнення 4.140,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія9 "АЛЬФА-ГАРАНТ" (далі - відповідач) про стягнення 4.140,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5011/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив, оскільки позивачем не виконані вимоги п. 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

До господарського суду надійшла заява відповідача, в якій останній повідомив суд про здійснення виплати страхового відшкодування на користь позивача та про відсутність порушеного права останнього станом на день звернення з позовом до суду.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як страховиком, та гр. ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 02.11.2018 № 021172/4605/0000014 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "НІССАН" з державним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

30.08.2019 по вул. І.Кудрі у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "РЕНО" із державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 .

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2020 у справі № 757/48362/19-п встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_2 .

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля в результаті його пошкодження у вказаній вище ДТП визначено позивачем на підставі рахунку-фактури від 12.09.2019 № 00180, страхового акту від 04.10.2019 № 31569 та становить 5.140,00 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, з урахуванням рахунку-фактури від 12.09.2019 № 00180 та страхового акту від 04.10.2019 № 31569, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 5.140,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 08.10.2019 № 112528, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована відповідачем, що підтверджується Полісом серії АМ № 008575224 (далі - Договір обов`язкового страхування). Виходячи з Договору обов`язкового страхування, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 100.000,00 грн., а франшиза - 1.000,00 грн.

Спір між сторонами судового процесу, на думку позивача, виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов`язання за Договором обов`язкового страхування, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 4.140,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов`язання страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Доказів направлення відповідачу заяви на виплату страхового відшкодування отримано відповідачем, враховуючи приписи статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", матеріали справи не містять.

Таким чином, обов`язок із сплати страхового відшкодування у відповідача не настав, що свідчить про відсутність порушеного права позивача станом на момент звернення до суду.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац