РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2020Справа № 910/7302/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Ваха Володимира Дмитровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство

«Актив Спец Пром»

про визнання договору недійсним,

за участі представників:

позивача - Боровець В.Д.,

відповідача - Воронюк Ю.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Вах Володимир Дмитрович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Актив Спец Пром» про визнання договору № 01/20-02 від 20.02.2020 недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір № 01/20-02 від 20.02.2020 укладено з порушенням приписів статті 180 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7302/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 30.06.2020.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи підготовче засідання відкладено на 21.07.2020.

Від представник позивача 30.06.2020 (після проведення підготовчого засідання у справі) до суду надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні 30.06.2020 в режимі відеоконференції.

До Господарського суду міста Києва 09.07.2020 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 21.07.2020 у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 задоволено клопотання позивача та призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції на 21.07.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 20.07.2020 представник відповідача подав клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке суд задовольнив.

Представник відповідача 20.07.2020 подав до суду відзив, яким позовні вимоги заперечено повністю, оскільки відсутні підстави для визнання договору № 01/20-02 від 20.02.2020 недійсним.

За результатами підготовчого засідання 21.07.2020 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження строком на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 04.08.2020.

До Господарського суду міста Києва 30.07.2020 від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 04.08.2020 в режимі відеоконференції та подано документи для долучення до справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2020 у задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні 04.08.2020 в режимі відеоконференції відмовлено.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи підготовче засідання відкладено на 15.09.2020.

Представник позивача 14.09.2020 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, яку суд задовольнив.

За результатами підготовчого засідання 15.09.2020 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 29.09.2020.

До Господарського суду міста Києва 28.09.2020 від представника позивача надійшли клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив та відповідь на відзив, які суд залишив без розгляду на підставі частини другої статті 207 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 29.09.2020 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечував повністю, у зв`язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 29.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 20.02.2020 підписано договір № 01/20-02, за яким позивач зобов`язався здійснювати роботи з гарантійного обслуговування виробів, перелік яких має бути визначено специфікацією, а відповідач - оплатити виконані роботи.

Пунктом 1.4 договору № 01/20-02 від 20.02.2020 встановлено, що ціна договору складається із суми оплат за цим договором, які погоджуються сторонами додатковими угодами та додатками до нього.

У зв`язку з тим, що у договорі № 01/20-02 від 20.02.2020 чітко не визначено предмет та ціну договору, позивач просить суд визнати спірний договір недійсним.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною третьою статті 180 Господарського кодексу України встановлено зобов`язання сторін при укладенні господарського договору у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При цьому, умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості (частина четверта статті 180 Господарського Кодексу України).

За своєю правовою природою договір № 01/20-02 від 20.02.2020 є договором підряду.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Матеріали справи доводять, що сторони договору № 01/20-02 від 20.02.2020 не змогли дійти згоди в частині визначення кінцевої вартості робіт за спірним договором.

Таким чином, судом встановлено, що сторонами не узгоджено усіх істотних умов договору № 01/20-02 від 20.02.2020 відповідно до частини другої статті 180 Господарського кодексу України.

Згідно частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким що не відбувся).

Враховуючи наведене, суд погоджується з твердженням відповідача, що договір № 01/20-02 від 20.02.2020 є неукладеним.

Не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину.

Сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його неукладення, а не про недійсність.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору № 01/20-02 від 20.02.2020.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 05.10.2020.

Суддя Т.Ю.Кирилюк