РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 м. Київ Справа № 910/7973/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНАДАР ТОРГ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕРІУМ";

про: стягнення 373.990,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНАДАР ТОРГ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕРІУМ" (далі - відповідач) про стягнення 373.990,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для стягнення з відповідача збитків в сумі 373.990,00 грн., оскільки останні виникли в результаті неправомірних дій відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7973/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі товариством з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС" в якості третьої особи без самостійних вимог судом відхилене, оскільки рішення в даному спорі не вплине на права та обов`язки такого товариства.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Як стверджує позивач, останнім придбано у відповідача нерухоме майно, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Гайова, буд. 44, відповідно до договорів купівлі-продажу від 11.12.2018 №№ 2259, 2264.

Між позивачем, як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу від 12.12.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В., відповідно до предмету якого продавець передав, а покупець прийняв у власність 96/100 часток будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Гайова, буд. 44.

Між позивачем, як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу від 12.12.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В., відповідно до предмету якого продавець передав, а покупець прийняв у власність 37/100 часток будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Гайова, буд. 44.

Позивач зазначає, що наказом міністерства юстиції України від 28.01.2019 № 240/5, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС".

Так, товариством з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС" направлено позивачу вимогу про відшкодування збитків в сумі 373.990,00 грн. у зв`язку з проведеними ремонтними роботами та створення невід`ємних поліпшень на об`єктах нерухомості, які в подальшому вибули із власності товариства з обмеженою відповідальністю "БЛЕКБРЕНД СЕРВІС".

Приймаючи до уваги вказані вище обставини позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача збитків сумі 373.990,00 грн., оскільки реєстрацію права власності на майно скасовано саме з вини відповідача.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Приписами пункту 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори:

- наявність реальних збитків;

- вина заподіювана збитків;

- причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

При цьому, позивачем не подано до суду доказів понесення останнім суми збитків в розмірі 373.990,00 грн., що виключає можливість покладення такої суми збитків на відповідача.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац