УХВАЛА

м. Київ

29.09.2020Справа № 910/3991/20

За позовом Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича

до Головного управління Національної поліції в місті Києві

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

Державна казначейська служба України

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 834 832,00 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бортнюк М.В.

за участю представників сторін:

позивач Намистюк Д.А.

від відповідача Кухаревська Н.О. (довіреність № 6788/125/01/13-2019 від 17.10.2019, адвокат)

від третьої особи не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2020 року Фізична особа-підприємець Намистюк Денис Анатолійович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в місті Києві (далі - відповідач) про стягнення 154 720,00 грн майнової та 680 112,00 грн моральної шкоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2020 у прийнятті вищевказаної позовної заяви відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 вищевказану ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2020 скасовано, матеріали справи № 910/3991/20 передано для розгляду до місцевого господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/3991/20, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.08.2020, залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державну казначейську службу України.

У той же день ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2020 виправлено описку в даті призначеного підготовчого засідання на 29.09.2020.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 позивач подав заяву про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду справи № 910/3991/20, обґрунтовану тим, що ухвалою від 20.03.2020 суддя відмовила у відкритті провадження у цій справі, однак вказана ухвала була скасована Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020. Крім того, ухвалою суду від 28.08.2020 підготовче засідання було призначено суддею на той самий день - 28.08.2020. Незважаючи на те, що наведена описка була виправлена згодом, заявник вважав, що у сукупності такі обставини свідчать про упереджене ставлення судді до справи та небажання здійснювати її розгляд, демонструють емоційне, підсвідомо негативне ставлення до справи, що має наслідком помилкові дії, вчинені в межах справи, перебування судді у стані нервового напруження.

Відповідач вважав заявлене позивачем клопотання про відвід необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши у підготовчому засіданні 29.09.2020 вищевказану заяву про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду господарської справи № 910/3991/20, суд дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Положеннями ч. 3 ст. 39 ГПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 7 ст. 39 ГПК України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 39 ГПК України).

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені положеннями ст. 35 ГПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, зважаючи на положення вищенаведеного п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, перелік закріплених у вказаній статті підстав для відводу судді не є вичерпним.

Водночас, згідно з вимогами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заява позивача про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду справи № 910/3991/20 не містить доказів, які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, що, у свою чергу, суперечить приписам ст. 74 ГПК України, за якими на кожного учасника судового процесу покладений обов`язок доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника фактично зводяться до незгоди учасника процесу з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду справи. Так, згідно з наведеними положеннями ГПК України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінювання доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному господарському суді або касаційному господарському суді, та не є підставою для відводу судді.

Суд звертає особливу увагу відповідача на те, що мотиви, викладені у заяві про відвід, є власними судженнями та суб`єктивними припущеннями позивача.

З огляду на викладені положення чинного господарського процесуального законодавства суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, заявленого позивачем.

Суд зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Однак, судом взяті до уваги пояснення позивача про те, що він не отримав ухвали суду від 28.08.2020 про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання, а також ухвалу від 28.08.2020 про виправлення описки до неї, а тому дізнався про день проведення підготовчого засідання безпосередньо у день його проведення - 29.09.2020. За таких обставин суд зважає на те, що заявник був позбавлений можливості подати заяву про відвід судді завчасно, тобто більше ніж за три робочі дні до засідання.

З метою уникнення виникнення у позивача сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Удалової О.Г. під час розгляду справи № 910/3991/20 в цілому та заяви про відвід, зокрема, суд дійшов висновку про необхідність передати матеріали справи уповноваженій особі для вирішення питання щодо визнання складу суду для розгляду заяви про відвід судді.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України встановлено, якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Крім того, суд зазначає, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Отже, зупинення провадження у справі у зв`язку з передачею заяви про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України, є правом, а не обов`язком суду.

Зважаючи на стислий процесуальний строк, встановлений чинним ГПК України для розгляду заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі № 910/3991/20 до вирішення питання про відвід судді, в провадженні якого перебуває вказана справа.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 228 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича про відвід судді Удалової О.Г. від розгляду справи № 910/3991/20 необґрунтованою.

2. Матеріали справи № 910/3991/20 та заяву фізичної особи-підприємця Намистюка Дениса Анатолійовича про відвід судді від розгляду справи № 910/3991/20 передати уповноваженій особі для вирішення питання щодо визнання складу суду для розгляду вказаної заяви.

Ухвала набрала законної сили 29.09.2020 та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 30.09.2020.

Суддя О.Г. Удалова