ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2020 р. Справа№ 910/11553/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Мартиненко О.О., довіреність №7Д-3 від 20.01.2020;

від відповідача - Прудкий О.В., ордер серії АА №1050920 від 28.09.2020;

від третіх осіб - представники не прибули,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 про забезпечення позову у справі №910/11553/20 (суддя Бондарчук В.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» до товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович та приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Автогров Андрій Миколайович про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» про: визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474949 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 79 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2468; визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474950 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 40 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2467.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/11553/20.

Позивачем разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі:

- виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474949 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 79 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2468;

- виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474950 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння»» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 40 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2467.

Необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що оскільки розпочато процедуру примусового виконання оспорюваних виконавчих написів та постановою приватного виконавця від 23.07.2020 накладено арешт на кошти, розміщені на рахунках позивача, то існує реальна можливість списання грошових коштів позивача до розгляду справи по суті, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 у справі №910/11553/20 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено; до вирішення спору у справі № 910/11553/20 по суті та набрання рішенням законної сили вжито заходи до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474949 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 79 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2468; зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474950 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 40 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2467.

Так, за висновком суду, обраний позивачем захід забезпечення позову спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому подана позивачем заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами:

- вжиті судом заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки порушують баланс інтересів між сторонами та права відповідача на стягнення коштів за поставлене насіння згідно договору №19/07 від 16.11.2018;

- суд фактично ототожнив заходи забезпечення позову з позовними вимогами, що за приписами ч. 11 ст. 137 ГПК України є недопустимим;

- в порушення вимог ч. 6 ст. 140 ГПК України суд не вирішив питання про вжиття заходів зустрічного забезпечення;

- позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та не надано доказів, які б підтверджували обставини порушення його прав.

В судовому засіданні представник апелянта - відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В свою чергу, треті особи правом на участь у засіданні своїх представників не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання призначеного на 28.09.2020 повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи належне повідомлення третіх осіб, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» про:

- визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474949 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 79 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2468;

- визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474950 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 40 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2467.

Позов ґрунтується на порушенні порядку пред`явлення векселів до оплати та відсутності безспірності вимог відповідача.

При цьому, як стало відомо позивачу, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим Андрієм Миколайовичем 23.07.2020 було відкрито виконавчі провадження №62648921 та №62648866 з примусового виконання спірних виконавчих написів, які об`єднано у зведене виконавче провадження №62649471.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 23.07.2020 з примусового виконання, зокрема, виконавчих написів №№2467, 2468, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 152 004 952,12 грн.

Внаслідок вищезазначених дій приватного виконавця, за твердженнями позивача, на банківських рахунках ТОВ «Торговий дім «Насіння» арештовані кошти у розмірі 1 009 182,58 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2467 та виконавчого напису №2468, оскільки на думку заявника, існує реальна можливість списання грошових коштів позивача до розгляду справи по суті, що як наслідок, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд першої інстанції визнав вказану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів підтримує позицію місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов, серед іншого, забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (абз. 3 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Заходи забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення.

Вжиття заходів забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про забезпечення позову ґрунтується на існуванні реальної ймовірності передчасного списання коштів позивача, арештованих на підставі оспорюваних у даній справі виконавчих написів, до розгляду позову по суті.

Оскільки у даному випадку ТОВ «Торговий дім «Насіння» звернулося до суду з вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Враховуючи, що 23.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим Андрієм Миколайовичем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих написів №№2467, 2468 вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., якими передбачено звернення стягнення грошових коштів за векселями з позивача на користь відповідача, та які наразі оспорюються в судовому порядку в межах розгляду даної справи, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі спірних виконавчих написів, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавчою службою буде в примусовому порядку списано кошти з арештованих рахунків позивача, то останній не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «Торговий дім «Насіння».

Тому, виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих написів №№2467, 2468, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В., є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 по справі №910/1040/18.

Доводи апелянта про неспівмірність вжитих заходів із заявленими позивачем вимогами, з посиланням на порушення права відповідача щодо стягнення коштів за поставлене насіння згідно договору №19/07 від 16.11.2018 колегією суддів відхиляються, оскільки у даному випадку судом досліджувалось питання щодо обґрунтованості вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, а не правомірність вимог позивача по суті спору.

При цьому, суд зауважує, що оскаржуваною ухвалою права та інтереси відповідача жодним чином не порушуються, так як зупинення виконавчого провадження є формою припинення здійснення виконавчих дій, що носить тимчасовий характер та триває до усунення обставин, якими було викликане таке зупинення, і у разі відмови в задоволенні позову, спірні виконавчі написи можуть бути безперешкодно виконані.

Крім того, суд визнає необґрунтованими твердження апелянта стосовно тотожності вжитих заходів забезпечення позову з позовними вимогами та порушення приписів ч. 11 ст. 137 ГПК України, оскільки в категорії спорів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, саме зупинення стягнення на підставі виконавчих написів до розгляду справи по суті є адекватним та ефективним заходом забезпечення позову, застосування якого аж ніяк не свідчить про припинення взагалі можливості примусового виконання за такими виконавчими написами, а встановлює лише заборону на вчинення цих дій до вирішення справи по суті.

З приводу зустрічного забезпечення, слід зазначити, що застосування таких заходів згідно із ч. 1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, для реалізації якого у даному випадку підстави відсутні.

Відтак, незастосування судом зустрічного забезпечення не є порушенням наведеної норми законодавства та не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» та вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору у справі №910/11553/20, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474949 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 79 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2468 та зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, на векселі серії АА 2474950 від 29.10.2019 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» 40 000 000,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №2467.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 про забезпечення позову у справі №910/11553/20 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 02.10.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко