Справа № 909/867/20
УХВАЛА

07.10.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., розглянувши матеріали позовної заяви № 14814/20 від 02.10.2020

за позовом: Головнеого управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області, вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ,76018

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Коломийський завод комплектних розподільчих пристроїв" вул. І. Мазепи, буд. 321, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200

про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в сумі 13 999 грн 56 к.

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Коломийський завод комплектних розподільчих пристроїв" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах в сумі 13 999 грн 56 к.

Відповідно до ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270 встановлено, що підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Крім того, надається опис вкладення, зразок бланка такого опису затверджується уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі зв`язку, бланк опису вкладення заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Обидва примірники опису підписуються відправником. Працівник об`єкта поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, при поданні позовної заяви позивачем (особою, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи) має бути доданий фіскальний чек відділення поштового зв`язку та опис вкладення з переліком документів, що направляються відповідачу, за підписом працівника об`єкта поштового зв`язку із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів.

Суд встановив, що позивач не надав суду опису вкладення в цінний лист, відтак неможливо встановити які саме документи направлялись відповідачу. Тому, суд дійшов висновку про те, що заявником не подано належного доказу в підтвердження факту направлення відповідачу позовної заяви з додатками.

Щодо сплати судового збору.

В позовній заяві позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору, у зв"язку з обмеженим фінансуванням коштів, призначених для сплати судового збору.

Частиною 2 ст.123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 ЗУ "Про судовий збір").

Слід зазначити, що відстрочення, розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати можливе лише у випадках та за наявності умов, передбачених ч.1 ст.8 ЗУ "Про судовий збір". Наведений перелік підстав для вчинення судом вказаних дій є вичерпним.

Відтак позивач не навів та суд не встановив будь-яких з наведених вище обставин, які б слугували підставою, відповідно до ст.8 ЗУ "Про судовий збір", для звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2ст. 9 вказаного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, передбачених процесуальним законом.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому суд зазначає, що безпідставне надання пільг з реалізації обов`язку щодо сплати судового збору одному з учасників судового процесу, має наслідком порушення прав інших учасників та суперечить принципу рівності сторін у господарському процесі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналізуючи право особи на розгляд звернення особи до суду, слід застосовувати положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, у рішенні 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", де зазначено, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

При цьому, суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду... Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі"). Отже, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Зважаючи на викладене, подаючи позов Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області повинно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" - прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року - становить 2102 гривні.

При поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2102 гривні, оскільки вона містить одну вимогу майнового характеру - стягнення 13999 грн 56 к. та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору.

Проте позивач доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі суду не надав.

В силу ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, керуючись статтями 4, 162, 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

2. Позовну заяву від 02.10.2020 вх.№14814/20 залишити без руху.

3. Позивачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області у десятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати :

- належним чином оформлений опис вкладення, який підтверджує відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів;

- докази сплати судового збору в сумі 2102 грн 00 к.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

5. Учасники справи можуть отримувати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud5010/ та на веб-сторінці Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Дата підписання: 07.10.2020

Суддя Т.В. Максимів