ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" вересня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2206/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Продсервіс» (вул. Верховинна, буд. 6-А, м. Київ, 03115; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Новосанжарський молокозавод» (65496, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Лиманка, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», буд. 2; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Продсервіс», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Новосанжарський молокозавод» про стягнення заборгованості у розмірі 36 568 грн 97 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04 08.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2206/20 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 27.08.2020р.

Ухвалою суду від 27.08.2020р. відкладено розгляд справи на 24. 09.2020р.

Представник позивача в судові засідання, призначені судом на 27.08.2020р. та 24.09.2020р. не з`явився. Згідно клопотання, що надійшло до суду 23.09.2020р., позивач позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу за відсутністю представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач про місце, дату та час проведення судових засідань був повідомлений за юридичною адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 03.08.2020р. Але, судова кореспонденція повернулася до суду неврученою із зазначенням поштою «адресат відсутній за зазначеною адресою».

Відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначив, що 02.01.2019р. між ним, як Постачальником та ТОВ «Новосанжарський молокозавод», як Покупцем, був укладений Договір №044, за умовами якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцю визначений цим Договором товар, в Покупець зобов`язався прийняти товар і своєчасно оплатити його.

Відповідно до п.1.2 Договору найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), строк поставки визначаються специфікацією (видатковою накладною), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно п.п.3.2, 3.3 Договору ціна за одиницю товару визначається рахунком-фактурою та видатковою накладною, що є невід`ємною частиною цього Договору. Оплата товару здійснюється в національній валюті України на поточний рахунок Постачальника на умовах попередньої оплати.

Позивач зазначив, що за видатковою накладною №906 від 02.07.2019р. він здійснив поставку культури DI-PROX на загальну суму 27 372 грн 96 коп. (з ПДВ). Товар було отримано уповноваженим представником відповідача та відповідачу виставлено для оплати рахунок №934 від 02.07.2019р., який Покупцем оплачено частково, у сумі 7 640 грн 95 коп.

За видатковою накладною №1199 від 19.09.2019р. ТОВ «Продсервіс» поставлено ТОВ «Новосанжарський молокозавод» товар - культура DI-PROX на загальну суму 16 836 грн 96 коп. (з ПДВ), який отримано уповноваженим представником відповідача та відповідачу виставлено для оплати рахунок №1226 від 19.09.2019р., який відповідачем не оплачено.

З урахуванням зазначеного, за розрахунком позивача розмір заборгованості ТОВ «Новосанжарський молокозавод» за отриманий товар становить 36 568 грн 97 коп.

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ст.692 Цивільного кодексу України, згідно якої покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 36 568 грн 97 коп.

Виходячи з матеріалів справи судом встановлено, що 02.01.2019р. між ТОВ «Продсервіс» (Постачальник та ТОВ «Новосанжарський молокозавод» (Покупець) був укладений Договір №044, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцю визначений цим Договором товар, в Покупець зобов`язався прийняти товар і своєчасно оплатити його.

Зазначений Договір за своєю правовою природою є договором поставки, адже відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, з моменту укладення Договору №044 від 02.01.2019р. між сторонами за цим Договором виникли певні зобов`язання. Зокрема, у Постачальника передачі у власність Покупцю товару, а у Покупця виникло зобов`язання щодо прийняття та оплати товару на умовах Договору.

За умовами п.6.1 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 02.01.2020р., строк дії Договору встановлено до 31.12.2020р.

Відповідно до п.1.2 Договору найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), строк поставки визначаються специфікацією (видатковою накладною), що є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами п.2.7 Договору поставка товару здійснюється протягом 5 календарних днів з моменту отримання від Покупця суми попередньої оплати за відповідну партію товару за домовленістю сторін. Відповідно до п.ю2.8 Договору товар переходить у власність Покупця з моменту прийняття товару та визначається датою підписання видаткової накладної або акту приймання представником Покупця, що має відповідну довіреність.

Згідно п.п.3.2, 3.3 Договору ціна за одиницю товару визначається рахунком-фактурою та видатковою накладною, що є невід`ємною частиною цього Договору. Оплата товару здійснюється в національній валюті України на поточний рахунок Постачальника на умовах попередньої оплати. За згодою сторін Договору, оформленої у вигляді письмової додаткової угоди або у специфікації (видатковій накладній) може бути визначений інший строк оплати конкретної партії товару.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За матеріалами справи, за видатковою накладною №906 від 02.07.2019р. позивач здійснив поставку ТОВ «Новосанжарський молокозавод» культури DI-PROX на загальну суму 27 372 грн 96 коп. (з ПДВ). Товар було отримано уповноваженим представником відповідача без зауважень. При цьому, у видатковій накладній зазначено, що розрахунок має бути проведено на підставі рахунку на оплату №934 від 02.07.2019р.

За видатковою накладною №1199 від 19.09.2019р. ТОВ «Продсервіс» поставлено ТОВ «Новосанжарський молокозавод» товар - культура DI-PROX на загальну суму 16 836 грн 96 коп. (з ПДВ), який отримано уповноваженим представником відповідача. При цьому, у видатковій накладній зазначено, що розрахунок має бути проведено на підставі рахунку на оплату №1226 від 19.09.2019р.

Отже, сторонами за Договором було фактично змінено порядок оплати товару, поставленого за даними видатковими накладними.

14 листопада 2019р. ТОВ «Продсервіс» направило на адресу ТОВ «Новосанжарський молокозавод» претензію на суму 48 568 грн 97 коп., у тому числі щодо оплати товару, поставленого за видатковими накладними №906 від 02.07.2019р. на суму 27 372 грн 96 коп. та №1199 від 19.09.2019р. на суму 16 836 грн 96 коп., після чого за товар, поставлений за видатковою накладною №906 від 02.07.2019р. відповідачем було сплачено 7 640 грн 95 коп.

Таким чином, заборгованість по оплаті за отриманий ТОВ «Новосанжарський молокозавод» товар становить 36 568 грн 97 коп.

За приписами ч.1, ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.ст.173,175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

При цьому, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст.612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк(термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

02 квітня 2020р. позивач направив на адресу відповідача вимогу щодо термінового перерахування заборгованості у розмірі 36 568 грн 97 коп., яку було отримано відповідачем 05.05.2020р.

Отже, враховуючи викладене вище, на думку суду, наявні підстави щодо стягнення з ТОВ «Новосанжарський молокозавод» на користь ТОВ «Продсервіс» заборгованості у розмірі 36 568 грн 97 коп.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Продсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новосанжарський молокозавод» про стягнення задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новосанжарський молокозавод» (65496, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Лиманка, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», буд. 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Продсервіс» (вул. Верховинна, буд. 6-А, м. Київ, 03115; ) заборгованість у розмірі 36 568 грн 97 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога