Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/319/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О. М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Івано-Франківського міського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України,

до відповідача: Державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України,

про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання незаконним та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

за участю:

від позивача: Деренько Зоряна Михайлівна - адвокат, посвідчення № 1/01 від 26.01.2018, ордер серія ІФ № 070864 від 30.04.2020

від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм": Калинюк Роман Степанович - адвокат, (ордер на надання правової допомоги серія ІФ № 092623 від 06.07.2020 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ № 001042 від 30.12.2015 року)

від відповідача Державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича: представники не з`явились

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України: представники не з`явилися

установив: Івано-Франківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм" (далі - відповідачі) про :

- визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45184232 від 24.01.2019 року про державну реєстрацію за ТзОВ "Інвестайм" права власності на незавершене будівництво - СТО транспортних засобів, загальною площею 208 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд. 9;

- визнання незаконним та скасування запису № 29976817 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесеного на підставі рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича № 45184232 від 24.01.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), а саме: права власності на незавершене будівництво - СТО транспортних засобів, загальною площею 208 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд. 9.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що дії ТОВ "Інвестайм" є такими, що не відповідають умовам укладеного договору, а рішення державного реєстратора Ногіна Володимира Володимировича прийнятті на виконання процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вказані твердження мотивує тим, що державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним Володимиром Володимировичем при поданні заяви ТОВ "Інвестайм" не перевірено наявність у товариства документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об`єктом незавершеного будівництва (яка знаходиться у користуванні позивача), а також наявність документу, що дає право на виконання будівельних робіт. Зазначені обставини, як стверджує позивач, порушують права позивача.

Ухвалою від 27.04.2020 року Господарський суд Івано-Франківської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 19.05.2020 року.

В ході провадження у справі ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.08.2020 року підготовче судове засідання відкладено на 08.09.2020 року та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Івано-Франківську обласну організацію Товариства сприяння обороні України.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2020.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм" в судовому засіданні проти позову заперечив та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтовує безпідставністю та необгрунтованістю заявленого позивачем позову, мотивуючи тим, що твердження позивача про порушення його прав, як орендаря спірної земельної ділянки, не відповідають дійсності, оскільки згідно укладеного між сторонами договору позивачем надано згоду на будівництво спірного об`єкта з наданням будівельного майданчика (доступу до земельної ділянки).

Відповідач державний реєстратор Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, зокрема копію ухвали суду від 08.09.2020 року направлено на його адресу, однак вказаний документ повернувся 18.09.2020 року на адресу суду без вручення та без відмітки поштового зв`язку про причини невручення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України повноваженого представника в судове засідання не забезпечили, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить долучене до матеріалів справи поштове повідомлення № 13533/20 від 16.09.2020 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки поштова кореспонденція направлялась сторонам по справі за їхнім місцем реєстрації, зазначеним в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення всіх сторін по справі, зокрема і державного реєстратор Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича та третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України, належним чином про час і місце розгляду справи та забезпечення реалізації ними прав на судовий захист своїх прав та інтересів.

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

18 вересня 2-18 року між Івано-Франківською обласною організацією Товариства сприяння обороні України, Івано-Франківським міським спортивно-технічним клубом товариства сприяння обороні України та товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестайм" укладено договір на будівництво технічних та допоміжних приміщень для розміщення станції технічного та сервісного обслуговування транспортних засобів (у формі боксових гаражів) по вул. Набережна ім. В. Стефаника, 9 у м. Івано-Франківськ (далі по тексту - Договір).

Предметом договору є співпраця і співучасть сторін у будівництві та встановленні відповідного обладнання; передача відповідачу-2 функції замовника щодо проектування та будівництва об`єкту; спільні заходи щодо введення об`єкту у експлуатацію та оформлення права власності. Вартість будівництва покладена на Громадську організацію "Івано-Франківська обласна організація товариства сприяння оборонні України" й повинна бути нею компенсована на користь відповідача-2 на підставі виставлених останнім рахунків. Обов`язок здійснити будівництво (у тому числі і щодо отримання належних дозвільних документів) та передати результат виконаних робіт узяло на себе товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестайм". Місце розміщення об`єкту - земельна ділянка площею 0, 9182 га, розташована на вул. Набережна ім. В. Стефаника, 9, що належить Івано-Франківському міському спортивно-технічному клубу товариства сприяння обороні України на праві користування (договір оренди землі №320 від 15.07.2010 року, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0026).

Згідно з умовами укладеного договору Сторона 3 (ТОВ "Інвестайм"). здійснюючи функції замовника будівництва, діє від свого імені, чинить у межах цього договору всі необхідні юридичні дії та укладає на власний розсуд будь-які правочини. спрямовані на будівництво об`єкта (п.1.2. Договору).

Пунктом 1.5. Договору Сторона І (Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України), Сторона 2 (позивач у справі. Івано-Франківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України) передали Стороні 3 ( ТОВ "Інвестайм") функції замовника щодо проектування, будівництва, спільного введення в експлуатацію, оформлення права власності на об`єкт будівництва та або його частини, визначені виключно ним договором.

Згідно пункту 3.2. Договору об`єкт будівництва передається Стороні І (Івано-Франківській обласній організації Товариства сприяння обороні України).

22 січня 2019 року державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним Володимиром Володимировичем проведено за ТОВ "Інвестайм" державну реєстрацію права власності на незавершену будівництвом СТО транспортних засобів за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В. Стефаника, 9.

Місце розташування об`єкту нерухомого майна - вищевказана земельна ділянка, що перебуває у користуванні позивача.

Згідно інформаційної довідки підставою реєстрації права власності виступили: договір б/н від 17.12.2018 року та повідомлення про початок будівельних робіт ІФ 27 від 17.12.2018 видане Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Не погоджуючись з вказаними діями реєстратора позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

За наведеного вище суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно має місце.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, а також ст.20 Господарського кодексу України.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Звертаючись до господарського суду, позивач повинен вказати у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначити, яке його право, на його суб`єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Таким чином, виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обгрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У постановах Верховного суду Велика Палата неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який с ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес: якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем: якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде таким захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/8 від 21.01.2020 у справі №910/ 7815/18 від 11.02.2020 у справі №922/1159/ 19.

Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони і метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В спірному випадку позивач звернувся до суду за захистом порушеного права шляхом визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45184232 від 24.01.2019 року про державну реєстрацію за ТзОВ "Інвестайм" права власності на незавершене будівництво - СТО транспортних засобів, загальною площею 208 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд. 9; та - визнання незаконним та скасування запису № 29976817 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесеного на підставі рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича № 45184232 від 24.01.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), а саме: права власності на незавершене будівництво - СТО транспортних засобів, загальною площею 208 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд. 9.

Згідно з приписами статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом (стаття 3 названого Закону). Систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (стаття 6 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до приписів статті 9 цього ж Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт. Державний реєстратор прав на нерухоме майно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Як встановлено судом в спірному випадку основою для реєстрації права власності на спірний об`єкт слугував договір б/н від 17.12.2018 року, відповідно до якого, зокрема, пункту 1.5. Договору, Сторона І (Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України), Сторона 2 (позивач у справі. Івано-Франківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України) передали Стороні 3 (ТОВ "Інвестайм") функції замовника щодо проектування, будівництва, спільного введення в експлуатацію, оформлення права власності на об`єкт будівництва та або його частини, визначені виключно цим договором.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання га інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, то у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України, частина перша статті 173 ГК України).

Положення статей 526 ЦК України та 193 ГК України визначають, то суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що на виконання укладеного Договору від 18.09.2018р.. відповідачем ТОВ "Інвестайм" виконано взяті на себе зобов`язання, зокрема споруджено об`єкт будівництва та передано його у власність Стороні 1 (Івано-Франківській обласній організації Товариства сприяння обороні України).

Договір від 18.09.2018р. є чинним.

З урахуванням умов договору Сторона 2 (позивач у справі. Івано-Франківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України), підписанням Договору від 18.09.2018р. надала згоду на проведення будівництва, оформлення дозвільних документів та реєстрацію власності на об`єткт будівництва з передачею у власність Стороні І (Івано-Франківській обласній організації Товариства сприяння обороні України).

Відповідно до п. 4.4. Договору позивач по справі (Сторона 2 по договору - Івано-Франківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України), взяв на себе зобов`язання передати ТОВ "Інвестайм" будівельний майданчик та наявну документацію, сприяти у погодженні документації із спорудження Об`єкта будівництва, не чинити перешкод у реалізації ТОВ "Інвестайм" своїх зобов`язань за договором та надати земельну ділянку для ведення будівництва об`єкту.

З наведеного слідує , що позивачем згідно укладеного договору надано згоду на будівництво об`єкта оскільки надано будівельний майданчик (доступу до земельної ділянки).

17 квітня 2019р., після проведення державної реєстрації права власності на об`єкт будівництва (СТО), позивачем по справі подано адміністратору Центру надання адміністративних послу і Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради заяву із доданими документами щодо проведення поділу земельної ділянки площею 0, 9182 га, з метою впорядкування орендних відносин після будівництва та проведення державної реєстрації права власності на станцію технічного обслуговування.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 07.06.2019р. №140-26 (п.4 рішення) надано дозвіл на складання технічних документацій із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки, зокрема. Івано-Франківському міському спортивно-технічну клубу Товариства сприяння обороні України щодо поділу земельної ділянки кадастровий помер :02:001:0026 на гри. орієнтовними площами 0,5465га., 0,2203га та 0.1515га.

Отже, твердження позивача про порушення його прав як орендаря земельної ділянки, не відповідають дійсності.

Крім того, Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права та інтересу позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц від 04.09.2018 №915 127 18 га та від 22.08.2018 у справі №925/1265/16.

З огляду на вимоги частини 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

З системного аналізу вищевказаних норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що позивач Івано-Франківський міський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України, не довів, чим порушене його право і чи обраний ним спосіб захисту порушеного права, спрямований на його поновлення, чи призведе вимога позивача до реального захисту і поновлення його порушених прав та інтересів.

За наведеного, суд приходить до висновку в позові відмовити.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі слід залишити за позивачем, з урахуванням прийнятого судом результату розгляду справи про відмову в позові.

Керуючись ст. 3, 15, 16, 509, 625, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 74, 77, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в :

відмовити в позові Івано-Франківського міського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України до Державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм" про : - визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45184232 від 24.01.2019 року про державну реєстрацію за ТзОВ "Інвестайм" права власності на незавершене будівництво - СТО транспортних засобів, загальною площею 208 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд. 9; - визнання незаконним та скасування запису № 29976817 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесеного на підставі рішення державного реєстратора Узинської сільської ради Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича № 45184232 від 24.01.2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), а саме: права власності на незавершене будівництво - СТО транспортних засобів, загальною площею 208 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна ім. В.Стефаника, буд. 9.

Судовий збір по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 01.10.2020

Суддя Фанда О. М.