ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2020 Справа № 905/1393/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр Держпраці»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»
простягнення 20 040,21 грн
Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення основної заборгованості у розмірі 19514,88 грн, інфляційних втрат у розмірі 314,19 грн, 3% річних у розмірі 211,14 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №586/551-ДУ-ШУБ про надання послуг від 12.06.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.07.2020 відкрито провадження у справі №905/1393/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.07.2020 отримана відповідачем 31.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №909.

Однак, відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

12.02.2019 між Державним підприємством «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (відповідач, замовник) підписано договір №586/551-ДУ-ШУБ про надання послуг (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов`язується виконати у 2019 році надати замовнику послуги, зазначені а п. 1.2 цього Договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань (п.10.1 Договору).

12.03.2019 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду №1 до Договору №586/551-ДУ-ШУБ про надання послуг від 12.03.2019, якою внесено зміни до п. 1.2 та п. 3.1 Договору.

17.05.2019 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду №2 до Договору №586/551-ДУ-ШУБ про надання послуг від 12.03.2019, якою внесено зміни до п. 1.2 та п. 3.1 Договору.

01.08.2019 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду №3 до Договору №586/551-ДУ-ШУБ про надання послуг від 12.03.2019, в якій у відповідності до ст. ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, сторони за Договором прийшли до взаємної згоди внести зміни до Договору: «Продовжити строк дії Договору до 02.01.2020, та збільшити обсяг робіт за даним Договором, у зв`язку з чим орієнтовна сума Договору складає 105675,96 грн, у тому числі ПДВ (20%) - 17612,66 грн

27.12.2019 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду №4 до Договору №586/551-ДУ-ШУБ про надання послуг від 12.03.2019, якою продовжено термін дії Договору до 01.03.2020 та виключено наступний вид робіт з Договору: Виконання експертизи «Проекту мех.доставки людей стрічковими конвеєрами по конвеєрному ухилу пл.m4/2 гор.500м.» і видача експертного заключення, у зв`язку з чим, орієнтовна сума Договору складає 95641,32 грн, у тому числі ПДВ (20%) 15940,22 грн.

Згідно з п. 1.2 Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 17.05.202019 та Додаткової угоди №4 від 27.12.2019 найменування послуг (код ДКПП 71.12): Виконання екcпертизи «Заходів щодо забезпечення газової безпеки робіт з проведення тупікової виробки 4 північного конвеєрного штреку пласта m4/2 гор.500м (в подальшому монтажного ходка 4 північної лави пласта m4/2 гор.500м) при установці його вентилятора місцевого провітрювання у виробці з вихідним вентиляційним струменем повітря з підготовчої виробки вентиляційного штреку 4 північної лави пласта m4/2 гор.500м шахти «Піонер»: Виконання експертизи «Проекту АКГ ш. «Піонер» і видача експертного заключення: Виконання експертизи «Проекту дегазації 4 північної лави плата m4/2 гор. 500м ш. «Піонер» і видача експертного заключення; Проведення експертизи «Паспорт монтажу мех. комплексу 1МКДД в монтажному ход.4-ї північ. лави пл. m4/2 гор.500м»; Проведення експертизи «Паспорт відпрацювання пласта m4/2 гор.500м очисним забоєм 4-ї лави, обладнаної механізованим комплексом 1МКДД».

Відповідно до п. 1.3 Договору місце надання послуг (об`єкт): м. Мирноград, вул.Коржова, 16.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що результатом послуг за цим Договором є висновки експертиз.

У відповідності до п. 5.1 Договору строк (термін) надання послуг протягом 10 календарних днів с початку підписання договору.

Згідно з п. 5.2 Договору кількість/обсяг послуг зазначені в додатку №1 до цього Договору та підтверджується Протоколом узгодження договірної вартості робіт (Додаток №1 до цього Договору).

Сторонами підписані та скріплені печатками наступні Протоколи узгодження договірної вартості робіт - Додаток №2 до Договору на суму 58194,24 грн з ПДВ, Додаток №3 до Договору на суму 97250,40 грн з ПДВ, Додаток №4 до Договору на суму 105675,96 грн з ПДВ, Додаток №5 до Договору на суму 95641,32 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 5.4 Договору надані послуги згідно з цим Договором оформлюються актами прийому-передачі наданих послуг із зазначенням коду згідно ДКПП, які виконавець надає до 01 (першого) числа місця, наступного за звітним.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги; прийняти надані послуги згідно з актом прийому-передачі наданих послуг та вимогами цього Договору не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дня отримання від виконавця акта прийому-передачі наданих послуг.

На виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом здавання-приймання виконаних робіт (послуг) від 26.02.2020 на суму 19514,88 грн.

Вищезазначений акт здавання-приймання виконаних робіт (послуг) підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств без заперечень, акт претензія стосовно наданих послуг не складались, іншого відповідачем не доведено.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником наданих виконавцем замовнику послуг на 15 календарний день після підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг та за умови надання виконавцем належним чином оформленої податкової накладної. Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим Договором припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, надані послуги згідно з актом здавання-приймання виконаних робіт (послуг) від 26.02.2020 відповідач зобов`язаний був оплатити до 12.03.2020 включно.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов Договору своїх зобов`язань за Договором не виконав, за надані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 19514,88 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 19514,88 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 211,14 грн та інфляційні втрати у розмірі 314,19 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат також є правомірними.

Однак, перевіривши розрахунок 3% річних, здійснений позивачем, суд визнає його частково невірним, оскільки позивачем невірно визначено початкову дату нарахування 3% річних за актом здавання-приймання виконаних робіт (послуг) від 26.02.2020 з урахуванням строку настання платежу за вказаним актом.

За здійсненим судом перерахунком, розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача, становить 209,55 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення 3% річних задоволенню не підлягають, у зв`язку їх з безпідставністю.

Разом з тим, суд здійснює перерахунок заявленої до стягнення суми інфляційних втрат з огляду на таке.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Такі висновки суду підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, а також постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Таким чином, враховуючи, що за умовами підписаного між сторонами договору відповідач мав сплатити за надані послуги згідно акту здавання-приймання виконаних робіт (послуг) від 26.02.2020 до 12.03.2020, нарахування позивачем інфляційних втрат за березень 2020 року є невірним, оскільки заборгованість існувала менше місяця.

Крім того, рекомендаціями Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ передбачається, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Суд наголошує на тому, що положення ст. 625 Цивільного кодексу України не передбачають можливості вибіркового обрання особою індексів інфляції за окремі періоди в межах заявленого періоду за який нараховуються інфляційні, а тому мають враховуватися всі індекси інфляції.

Однак, перевіривши розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем, судом встановлено, що позивачем фактично проведено нарахування інфляційних втрат вибірково лише за березень 2020 року та квітень 2020 року, в той час коли останнім в розрахунку інфляційних збитків визначено період заборгованості з 12.03.2020 по 21.07.2020.

За здійсненим судом перерахунком, з урахуванням вищезазначеного, в межах періоду заявленого позивачем, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача, становить 254,59 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягають, у зв`язку їх з безпідставністю.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И РІ Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька обл., м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1А, ідентифікаційний код 37014600) на користь Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр Держпраці» (85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Коржова, 16, ідентифікаційний код 23182908) заборгованість у розмірі 19514 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн 88 коп., 3% річних у розмірі 209 (двісті дев`ять) грн 55 коп., інфляційні втрати у розмірі 254 (двісті п`ятдесят чотири) грн 59 коп. та судовий збір у розмірі 2095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) грн 58 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова