РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2020Справа № 910/5143/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовпромсистеми»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛЮШН ІНВЕСТ СЕРВІСЕЗ»

про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суддя Сташків Р.Б.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про витребування з чужого незаконного володіння Відповідача майна на суму 374736 грн.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та згадувалася у доданих до позову документах, що були додані до матеріалів справи.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

Але з залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали, убачається, що лист було суду повернуто поштою у зв`язку з тим, що працівникам пошти не вдалося його вручити Відповідачу за вказаною ним же у ЄДР адресою місцезнаходження.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси, на які раніше не направляв.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскілки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у ЄДР подає сам Відповідач.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

При цьому, враховано, що до суду не надходили передбачені п. 4 Прикінцевих положень ГПК України заяви про поновлення або продовження процесуальних строків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Договору №14 від 16.05.2016 (далі - Договір), Позивачем було передано, а Відповідачем прийнято у тимчасове платне користування обладнання (іменоване «Товар»), визначене у додатку до Договору, а саме: мультимедійний модуль серійний номер 00-0146; мультимедійний модуль серійний номер 00-0152; мультимедійний модуль серійний номер 00-0168; мультимедійний модуль серійний номер 00-0082; мультимедійний модуль серійний номер 00-0086; мультимедійний модуль серійний номер 20-0010; мультимедійний модуль серійний номер 00-0163; мультимедійний модуль серійний номер 20-0011; мультимедійний модуль серійний номер 00-0195; мультимедійний модуль серійний номер 00-0177, передача якого підтверджується актом прийому-передачі від 01.06.2016.

Правомірність Договору наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

Також судом враховано, що сторона за Договором, ТОВ «Діамант ТВ Груп», код 39628490, змінила своє найменування на ТОВ «СОЛЮШН ІНВЕСТ СЕРВІСЕЗ», код 39628490. Суд дійшов даного висновку, оскільки з відомостей про юридичну особу за кодом 39628490 з відомостей, розміщених на офіційному веб-сайті Мінюсту https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result не вбачається, що відбулася реорганізація (з правонаступництвом або без), тому суд дійшов висновку про просту зміну найменування.

Строк дії Договору закінчився 15.05.2017.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Одночасно, у п. 2.4 Договору сторони домовилися погодити строк оренди обладнання у додатковій угоді до Договору. Але, передавши майно у оренду за актом від 01.06.2016 сторони додаткової угоди до Договору так і не уклали, та не погодили строк оренди іншим чином.

Відтак, оскільки строку оренди погоджено не було, а строк дії Договору закінчився, то Відповідач був зобов`язаний повернути майно з оренди на підставі ст.ст. 530, 785 ЦК України на першу вимогу Позивача, яку Позивач направив Відповідачу 16.07.2019 (копія вимоги з доказами направлення наявна у справі), але Відповідач вимоги добровільно не виконав і орендоване майно Позивачу не повернув.

Оскільки Позивач є орендодавцем спірного майна, то суд погоджується з обраним ним способом захисту шляхом витребуванням орендованого майна від орендаря, який його не повернув, на підставі глави 29 ЦК України та ст. ст. 387, 396, 399 ЦК України, і також визнає на підставі ст. 79 ГПК України обґрунтованою заявлену Позивачем вартість орендованого майна, яке він просить витребувати, в сумі 387782,81 грн., як підтверджену більш вірогідними доказами з боку Позивача, ніж зі сторони Відповідача і не спростовану Відповідачем.

З огляду на наведене, позовні вимоги про примусове витребування орендованого майна після закінчення строку дії Договору оренди визнаються судом орендованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у частині витрат Позивача по оплаті судового збору, покладаються на Відповідача; надлишково сплачений судовий збір повертається Позивачу з Державного бюджету України.

Натомість, для покладення на Відповідача витрат Позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. суд підстав не вбачає, оскільки Позивач не надав доказів надання йому у межах даної справи такої правничої допомоги, не підтвердив її обсяги та вартість.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику;

З огляду на виключення, встановлені п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України, судом не надається оцінка іншим доводам та запереченням сторін, окрім досліджених і оцінених вище.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Витребувати майно, а саме: мультимедійний модуль серійний номер 00-0146; мультимедійний модуль серійний номер 00-0152; мультимедійний модуль серійний номер 00-0168; мультимедійний модуль серійний номер 00-0082; мультимедійний модуль серійний номер 00-0086; мультимедійний модуль серійний номер 20-0010; мультимедійний модуль серійний номер 00-0163; мультимедійний модуль серійний номер 20-0011; мультимедійний модуль серійний номер 00-0195; мультимедійний модуль серійний номер 00-0177, з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Солюшн Інвест Сервісез» (вул. Дарвіна, 6, м. Київ, 02000; ідентифікаційний код 39628490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовпромсистеми» (вул. Таганрозька, 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87505; ідентифікаційний код 34027800) на загальну суму 374736 (триста сімдесят чотири тисячі сімсот тридцять шість) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солюшн Інвест Сервісез» (вул. Дарвіна, 6, м. Київ, 02000; ідентифікаційний код 39628490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовпромсистеми» (вул. Таганрозька, 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87505; ідентифікаційний код 34027800) 5621 (п`ять тисяч шістсот двадцять одну) грн. 04 коп. судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовпромсистеми» (вул. Таганрозька, 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87505; ідентифікаційний код 34027800) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 96 коп. судового збору з Державного бюджету України, сплаченого платіжним дорученням №761 від 08.06.2017. Оригінал платіжного доручення №761 від 08.06.2017 залишити у справі №910/5143/20.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків