ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020м. ДніпроСправа № 904/4176/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЛА Дніпропетровськ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 56 183 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЛА Дніпропетровськ" заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 52 408,11 грн., 3% річних у розмірі 1 116,73 грн. та інфляційні збитки у розмірі 2 658,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1808/01-15Ц від 18.08.2015 про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 10.08.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, розмір та порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, періоди прострочення оплати за надані послуги.

18.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Центрально-Міському районі.

З 01.02.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" розпочало виконувати функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на при будинкових територіях Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, в тому числі і по вул.. Українська, 1. Займає приміщення №402 загальною площею 1557,10 м2 у даному будинку ТОВ "ТЛА Дніпропетровськ".

18.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЛА Дніпропетровськ" (споживач) укладено договір №1808/01-15Ц про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з п.1 договору предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку (гуртожитку) №1, по вул. Українській у м. Кривому Розі, а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього договору (п.2 договору).

У відповідності з п. 3 договору з урахуванням додаткової угоди №1 від 03.05.2017 розмір щомісячної плати за надані послуги становить 3,6853 грн. за 1 кв.м. приміщення споживача, загальна площа якого становить 1557,1 кв.м.

Згідно з п.3 додаткової угоди, правовідносини, що обумовлені у цій додатковій угоді набули чинності з 01.05.2017.

Пунктом 5 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Послуги оплачуються в безготівковій формі (п.6 договору).

Відповідно до п. 20 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається продовженим.

Позивач в підтвердження надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій надає акти здачі-прийняття робіт від 30.09.2018 на суму 2255,77 грн. від 31.10.2018 на суму 1928,94 грн., від 30.11.2018 на суму 3094,27 грн., від 31.12.2018 на суму 2856,03 грн., від 31.01.2019 на суму 3664,17 грн., від 28.02.2019 на суму 3325,81 грн., від 31.03.2019 на суму 2172,31 грн., від 30.04.2019 на суму 2468,63 грн., від 31.05.2019 на суму 2363,37 грн., від 30.06.2019 на суму 2350,60 грн., від 31.07.2019 на суму 2914,11 грн., від 31.08.2019 на суму 3664,95 грн., від 30.09.2019 на суму 3666,66 грн., від 31.10.2019 на суму 4 429,79 грн., від 30.11.2019 на суму 3671,02 грн., від 31.12.2019 на суму 3672,58 грн., від 31.01.2020 на суму 3496,00 грн., від 29.02.2020 на суму 413,10 грн.

Також позивачем виставлено рахунки на оплату за надані послуги в період з вересня 2018 по лютий 2020 року на загальну суму 52 408,11 грн.

Також позивачем надано до матеріалів справи картки фактичної собівартості утримання будинку по вул.. Українська, 1, наряди-завдання, акти виконаних робіт, кошториси будівельних робіт.

Позивач зазначає, що відповідачем не оплачено вартість наданих послуг у розмірі 52408,11 грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Таким чином позивач та відповідач є учасниками правовідносин з приводу надання виконавцем та своєчасної оплати споживачем вартості одержаних житлово-комунальних послуг.

Нарахування за надані житлово-комунальні послуги проводяться на підставі:

- Закону України "Про житлово-комунальні послуги",

- Постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", де зазначено, що тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та при будинкових територій з урахуванням переліку інших послуг. Калькуляційною одиницею є 1кв.м. загальної площі будинку, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи,

- Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №435 від 27.12.2011, в якому визначено перелік робіт на виконання послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, періодичність та строки їх виконання, механізм проведення перерахунків. Крім того, рішенням встановлено, що тарифи на послуги для власників (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) визначається окремо по кожному будинку на рівні, встановленому для населення міста,

- Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №176 від 12.04.2017 встановлює розмір тарифу на послугу з утримання будинків, споруд та при будинкової території для населення Центрально-Міського району м. Кривого Рогу по кожному будинку окремо з 01.05.2017,

- Наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій",

- Наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд".

Як встановлено вище, сторонами укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості замовник не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За викладеного надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 52 408,11 грн. є достатніми для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги будинків і споруд та прибудинкових територій.

Крім основного боргу, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 1116,73 грн. та інфляційні збитки у розмірі 2658,53 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1116,73 грн. та інфляційні збитки у розмірі 2 658,53 грн. за загальний період з 21.09.2018 по 01.03.2020.

При нарахуванні 3% річних позивачем допущено помилки щодо визначення періодів нарахування, оскільки умовами договору передбачено, що оплата вноситься до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, однак із поданого у справу розрахунку (а.с.7, т.1), вбачається, що позивач нараховує прострочку з 21 числа місяця, у якому надавалися послуги. Також позивачем не враховано положення ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, а саме якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За розрахунком суду у правильні періоди, розмір 3% річних становить 992,58 грн., а тому вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 992,58 грн.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наведених положень законодавства вбачається, що втрати від інфляції, де початком періоду нарахування є обмежений місяць не може братися до розрахунку, так як найменший період визначення індексу інфляції складає місяць (аналогічна правова позиція міститься у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18).

Проведеним розрахунком інфляційних збитків у правильний період з листопада 2019 року по лютий 2020 року (включно), враховуючи дефляцію, розмір збитків від інфляції складає 639,04 грн.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 54 039,73 грн., з яких 52408,11 грн. - основний борг, 992,58 грн. 3% річних та 639,04 грн. інфляційні збитки.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 021,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЛА Дніпропетровськ" про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 56 183 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЛА Дніпропетровськ" (49101, м. Дніпро, вул. Ульянова, 26А, ідентифікаційний код 39138892) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" (50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, 34А, офіс 3, ідентифікаційний код 38788964 (адреса для листування 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Бизова, 5)) заборгованість у розмірі 52408,11 грн. (п`ятдесят дві тисячі чотириста вісім грн. 11 коп.), 3% річних у розмірі 992,58 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 58 коп.), інфляційні втрати у розмірі 639,04 грн. (шістсот тридцять дев`ять грн. 04 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 021,80 грн. (дві тисячі двадцять одна грн. 80 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.09.2020

Суддя О.М. Крижний