РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2020Справа № 910/7074/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Приватного акціонерного товариства «Котс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні

позивача - Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 313 508, 29 грн.,

за участі представників:

позивача - Богданевич Ю.В.,

відповідача - не з`явились,

третьої особи - Богданевич Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Котс» про стягнення 313 508, 29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач повністю не виконав грошових зобов`язань за договором оренди № 1990-1 від 29.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

До Господарського суду міста Києва позивачем подано 02.06.2020 клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7074/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 07.07.2020.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 06.07.2020 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив.

Позивач просив суд залучити до участі у справі Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 залучено до участі у справі Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Підготовче засідання відкладено на 21.07.2020.

Представник відповідача 20.07.2020 подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке суд задовольнив. Підготовче засідання відкладено на 04.08.2020.

У підготовчому засіданні 04.08.2020 представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи.

За результатами підготовчого засідання 04.08.2020 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження строком на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 15.09.2020.

За результатами підготовчого засідання 15.09.2020 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 29.09.2020.

Представник позивача та третьої особи у судовому засіданні 29.09.2020 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 29.09.2020 не з`явився, своїх уповноважених представників не направив, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідач відзив суду не надав.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відповідач та Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29.11.2018 уклали договір № 1990-1, за яким Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передає, а відповідач приймає в оренду нежитлові приміщення, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

За актом приймання-передачі нерухомого майна, Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення загальною площею 162, 00 кв. м., що знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 19, літера А.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 1990-1 від 29.11.2018 орендна плата за базовий місяць розрахунку - жовтень 2018 становить 54 639, 45 грн. Крім орендної плати відповідач сплачує компенсацію витрат позивача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди.

Пунктом 3.2 договору № 1990-1 від 29.11.2018 встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно пункту 3.6 договору № 1990-1 від 29.11.2018 орендна плата та компенсація витрат за користування земельною ділянкою сплачується відповідачем на рахунок позивача починаючи з дати підписання цього договору.

За розрахунком позивача, орендна плата за період 01.09.2019 - 31.01.2020 становить 353 475, 25 грн., а компенсація витрат за користування земельною ділянкою - 9 446, 40 грн.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною четвертою статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.7 договору № 1990-1 від 29.11.2018 передбачено, що орендна плата та компенсація витрат за користування земельною ділянкою сплачується відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності відповідача щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця.

Судом встановлено, що строк внесення орендної плати та компенсації витрат за користування земельною ділянкою за період 01.09.2019 - 31.01.2020 є таким, що настав.

За твердженням позивача, відповідач оплатив оренду та компенсацію витрат за користування земельною ділянкою за період 01.09.2019 - 31.01.2020 тільки частково (на загальну суму 75 347, 93 грн.), у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість з орендної плати у розмірі 280 016, 60 грн. та з компенсації витрат за користування земельною ділянкою у розмірі 7 557, 12 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 280 016, 60 грн. та з компенсації витрат за користування земельною ділянкою у розмірі 7 557, 12 грн. є правомірними і підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 22 980, 21 грн. - пені, 2 305, 24 грн. - 3% річних та 649, 12 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період жовтень 2019 - січень 2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 договору № 1990-1 від 29.11.2018 встановлено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та компенсації витрат за користування земельною ділянкою відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0, 5 % від розміру несплаченої орендної плати та компенсації витрат за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких умов, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 22 980, 21 грн. - пені, нарахованої за період жовтень 2019 - січень 2020.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 305, 24 грн. - 3% річних та 649, 12 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період жовтень 2019 - січень 2020.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Котс» (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 19-А, ідентифікаційний код 19031061) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 51-А, ідентифікаційний код 03366500) 280 016 (двісті вісімдесят тисяч шістнадцять) грн. 60 коп. - заборгованості з орендної плати, 7 557 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 12 коп. - заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою, 22 980 (двадцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн. 21 коп. - пені, 2 305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 24 коп. - 3 % річних, 649 (шістсот сорок дев`ять) грн. 12 коп. - інфляційних втрат та 4 702 (чотири тисячі сімсот дві) грн. 62 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 30.09.2020.

Суддя Т.Ю.Кирилюк