ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/652/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтест", м. Харків
про стягнення 115200,00 грн.
за участю представників:

позивача - Лисенко П.П.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (позивач) звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтест" 60000,00 грн. штрафу, 55200,00 грн. збитків, а також покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю висновку експертизи встановленій формі, оскільки містить недостовірні дані, на підставі чого позивачу було відмовлено у видачі дозволів. Як зазначає позивач, відповідачем, як підрядником за договором підряду № 2663 від 31.12.2018, порушено вимоги п.6.1 та п.2.3 договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.03.2020 (суддя Лавренюк Т.А.) прийнято позовну заяву до розгляду. Постановлено розгляд справи № 922/652/20 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розпорядженням керівника апарату суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" від 03.08.2020 № 417/2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 922/652/20 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Лавренюк Т.А.

На підставі повторного автоматизованого розподілу справи був визначений наступний склад суду для розгляду справи № 922/652/20: суддя Буракова А.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.08.2020 (суддя Буракова А.М.) розгляд справи № 922/652/20 розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на "02" вересня 2020 р. о 14:00.

Відповідач, через канцелярію суду 07.08.2020 за вх.№ 18204, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що позивачем порушено встановлені чинним законодавством та договором порядок і строки пред`явлення претензій та зауважень до якості виконаних робіт; позивачем не надано належних та достатніх доказів нібито неякісного виконання робіт відповідачем; позивачем не надано належних та достатніх доказів завдання йому шкоди.

Позивач, через канцелярію суду 18.08.2020 за вх.№ 19106, надав відповідь на відзив, згідно якої просив суд позовні вимоги задовольнити. При цьому позивач вказував, що виконаний відповідачем результат робіт мав відповідати вимогам законодавства, однак, як слідує з листа Держпраці висновок експертизи не відповідає вимогам законодавства.

У судовому засіданні 02.09.2020, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи по суті на 01.10.2020 о 10:30.

Представник позивача у судовому засіданні 01.10.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, через канцелярію суду 01.10.2020 за вх.№ 22715, надав повідомлення щодо участі у судовому засіданні, згідно якого повідомляв суд про можливість проведення судового засідання без його участі. Також, згідно повідомлення представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31 грудня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Арселор Міттал Кривий Ріг" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промтест" (Підрядник) було укладено договір № 2663 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботу з оцінювання відповідності обладнання вимогам технічних регламентів та об`єкті «Енергетичний департамент. Кисневе виробництво. Киснево-регуляторний пункт конвертерного цеху. Установка фільтрів «НЕS» на кіснепровідї високого тиску ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відповідно до Технічного завдання 520-17-RFQ-Е2-R0 (Додаток №1) та узгодженого сторонами Переліку робіт, зазначених в Додатку №2. Строки виконання робіт викладенні у Додатку №4 (Календарний план виконання робіт).

Згідно додатку №2 до договору, Підрядник в межах договірних зобов`язань повинен був виконати 3-й етап робіт, який полягав у експертизі комплексу обладнання щодо відповідності обладнання підвищеної небезпеки вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки та визначення спроможності суб`єкта господарювання забезпечити його безпечну експлуатацію.

В рамках виконання взятих на себе за договором зобов`язань, Підрядником було виконано на користь Замовника роботи, про що було складено наступні акти:

№ 1 здачі-приймання робіт від 12.02.2019 на суму 89160,00 грн.;

№ 2 здачі-приймання робіт від 12.02.2019 на суму101040,00 грн.;

№ 3 здачі-приймання робіт від 28.02.2019 на суму78960,00 грн.;

№ 4 здачі-приймання робіт від 28.02.2019 на суму 90840,00 грн.

В рамках виконання договору Підрядник підготував Висновок експертизи №35589427.01.1045.19, проведену роботу було оформлено актом №3 від 28.02.2019.

Згідно позову позивач вказує, що листом Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області №8759-16/04 від 30.10.2019 його було повідомлено, що висновок експертизи ТОВ "Промтест" від 10.10.2019 року №35589427.01.1045.19 не відповідає встановленій формі та містить недостовірні дані на підставі чого у видачі дозволів позивачу було відмовлено. 10.02.2020 на адресу ТОВ "Промтест" було направлено претензію №14-со-z-002-20, щодо оплата розміру штрафних санкцій у сумі 60000,00 грн. за роботи, які не відповідають умовам договору (неякісні), та розміру збитків у сумі 55200,00 грн.

У відповіді на претензію №14-со-z-002-20 від 10.02.2020 (вих. №045 від 19.02.2020) ТОВ "Промтест" вказувало, що неякісні роботи про які йдеться в претензії, були виконані в межах акту №4 від 28.02.2019 року і позивач в цьому акті відобразив, що вони відповідають умовам договору, виконані у повному обсязі та якісно, у зв`язку з чим він не визнає претензію і радить звернутись до суду з позовом до органів Держпраці і висловлює рішучу готовність бути третьою особою на боці позивача.

Згідно п. 2.3. договору «Підрядник» відповідає за достовірність обсягів робіт умовам технічного завдання (Додаток № 1) та переліку робіт (Додаток № 2) та за наявності дозволів та ліцензій, якщо вони передбачені діючим законодавством відповідно до умов цього договору.

Відповідно п. 6.1. договору «Підрядник» гарантує надання всієї документації (сертифікати, експертні висновки, декларації) у відповідності з нормативно-правовими актами, що діють на території України.

Згідно п.п. а) п. 7.1 договору, у випадку неякісного виконання робіт, що не відповідає вимогам наведеним в договорі з «Підрядника» стягується на користь "Замовника" штраф у розмірі 20% від загальної вартості зобов`язань за договором.

У відповідності до п. 5.4.1. договору, передача Замовнику оформленої в установленому порядку документації або робіт, як по усій роботі, так і з окремих, етапів, здійснюється «Підрядником» з відповідними супровідними документами. Одночасно «Підрядник» подає Замовнику «Акт приймання виконаних робіт» у 4-х екземплярах.

Відповідно до пунктів 5.4.2. - 5.4.4. договору, Замовник, в разі відсутності зауважень до виконаних робіт, у термін 10 календарних днів з дня її отримання, зобов`язаний прийняти роботу і підписати акт приймання виконаних робіт та повернути один екземпляр акту «Підряднику». «Підрядник» на протязі 3-х днів після одержання Акту приймання виконаних робіт, підписаного Замовником, видає йому податкову накладну, оформлену належним чином. У випадку мотивованої відмови від підписання Акту приймання виконаних робіт, підписаного Замовником і Підрядником складається двосторонній акт з перерахуванням недоліків і зазначенням термінів їх усунення.

Як вбачається з матеріалів справи Підрядником були виконані свої зобов`язання за договором у повному обсязі без заперечень з боку Замовника, про що свідчать підписані сторонами Акти здачі - приймання робіт від 12.02.2019 №1 на суму 89160,00 грн., №2 на суму 101040, 00 грн., від 28.02.2019 №3 на суму 78960,00 грн., №4 на суму 90840,00 грн., в яких було зазначено про те, що виконані роботи відповідають умовам договору, виконані в повному обсязі та якісно.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника (ч. 3 ст. 885 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Судом встановлено, що умовами укладеного договору не було передбачено особливостей пред`явлення претензій Замовника до якості виконаних робіт, так само не передбачено право замовника усувати недоліки виконаних робіт за свій рахунок з подальшим відшкодуванням таких витрат від Підрядника, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні норми законодавства.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було дотримано порядку пред`явлення претензій щодо якості виконаних робіт: при прийманні робіт не було негайно заявлено про допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки; не було відмовлено у підписанні акту-приймання протягом 10 календарних днів з дня його отримання; не запропоновано скласти двосторонній акт з перерахуванням недоліків і зазначенням термінів їх усунення; не було негайно повідомлено підрядника про недоліки, виявлені після прийняття робіт; не було запропоновано та не було встановлено строк на безоплатне усунення недоліків у роботі самим Підрядником; незважаючи на відсутність у договорі положень про можливість Замовника усувати недоліки виконаних робіт за свій рахунок з їх подальшим відшкодуванням, позивач звернувся до іншого підприємства із замовленням на виконання начебто тих самих робіт.

Частиною 4 ст. 853 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до відповідача з вимогою чи пропозицією про проведення експертизи на предмет виявлення недоліків виконаної роботи або їх причин.

Щодо листа Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 30.10.2019 №8759-16/04, яким позивачу було відмовлено у видачі дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, суд зазначає, що даний лист не може бути належним доказом наявності недоліків у виконаних ТОВ "Промтест" роботах, оскільки зміст вказаного листа не надає можливості чітко ідентифікувати допущені ТОВ "Промтест" помилки або недоліки при складанні експертного висновку, та обмежується загальними фразами.

З приводу посилань позивача на надані у листі зауваження ГУ Держпраці у Дніпропетровській області до висновку експертизи ТОВ "Промтест" щодо відсутності інформації у ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо відповідності ТОВ "Промтест" Вимогам до експертних організацій, які мають намір виконувати (виконують) експертизу стану схорони прані та безпеки промислового виробництва, затверджених Наказом Міністерства соціальної політики України від 12.04.2018 №507, суд зазначає, що вказані посилання підлягають відхиленню, у зв`язку з наступним. Так, ТОВ "Промтест" було акредитовано Національним агентством з акредитації України, як орган з інспектування - номер атестата акредитації: 70222, тип А; термін дії атестата акредитації: 03.09.2018 - 02.09.2023; як орган із сертифікації та оцінки відповідності - номер атестата акредитації: 10183, термін дії атестата акредитації 06.04.2018 - 01.02.2020 року. ТОВ "Промтест" має дозвіл Державної служби України з питань праці № 442.17.30 строком дії з 22.12.2017 року по 22.12.2022 року на виконання робіт підвищеної небезпеки, у тому числі на здійснення технічного огляду, випробування, експертне обстеження, технічне діагностування мамин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня заява позивача до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області з додатками, з якою він звертався за отриманням дозволу на підставі висновку експертизи ТОВ "Промтест", а лист ГУ Держпраці у Дніпропетровській області містить посилання на певні зауваження до форми самої поданої позивачем заяви на отримання дозволу, що може свідчити про наявність підстав для відмови у наданні позивачу відповідного дозволу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідь ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про відмову у наданні дозволу позивачу не може однозначно свідчить про неякісність складеного ТОВ "Промтест" висновку експертизи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджуються порушення відповідачем умов договору, укладеного між сторонами, у зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача штрафу у відповідності до умов договору в розмірі 60000,00 грн. відсутні.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу приписів ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 55200,00 грн. у зв`язку з відсутністю вчинення відповідачем цивільного правопорушення, яке повинно складатися з наступних елементів: протиправної поведінки відповідача, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вини відповідача.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на те, що позивачем в установленому ГПК України порядку не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, ідентифікаційний код 24432974).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтест" (61023, м. Харків, вул. Весніна, буд. 5, офіс 309, ідентифікаційний код 35589427).

Повне рішення складено "06" жовтня 2020 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/652/20