Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/720/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., за участю секретар судового засідання Фесюк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомуненергія"

про стягнення 9 424 грн. 40 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Нестерчук А.М., довіреність б/н від 28 вересня 2020 року..

Описова частина

В липні 2020 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося у Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до відповідача Комунального підприємства "Костопількомуненергія" про стягнення в сумі 9 424 грн. 40 коп., через неналежне виконання умов договору постачання природного газу №7337/18-БО-28 від 03 жовтня 2018 року, в частині повного та вчасного розрахунку.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від суду від 22 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/720/20 визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04 серпня 2020 року від Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомуненергія" надійшов відзив на позовну заяву ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якому відповідач вказує на відсутність вини у виникненні боргу та невчасному розрахунку, а тому просить суд зменшити розмір нарахованої штрафної санкції до розміру 1 грн., також зазначає, що відповідачем було повністю сплачено суму заборгованості, Підприємство оплату за переданий газ з жовтня 2018 року по лютий 2019 року здійснювало вчасно, період прострочення є незначним. Відповідач вказує на скрутне становище останнього, на підтвердження чого надає суду копії виписок з банківських рахунків станом на 30 серпня 2020 року.

10 серпня 2020 року від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла відповідь на відзив Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомуненергія".

В означеній відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відповідач був зобов`язаний сплатити поставлений товар протягом місяця поставки, а підписанням актів підтверджено факт передачі-приймання товару, юридичне ж значення для виникнення у відповідача зобов`язання з оплати має факт поставки товару, а не його документальне оформлення; несвоєчасне оформлення актів приймання-передачі не є простроченням кредитора в розумінні ст. 612, 613 ЦК України та не є відкладальною умовою для відповідача в частині виконання зобов`язання з оплати.

Представник позивача також зазначає, що відповідно до пунктів 3.1 та 3.3 договору на постачання природного газу № 7337/18-БО-28 від 03 жовтня 2018 року та з урахуванням ч.1 ст. 664 ЦК України, обов`язок ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передати товар покупцеві було виконано в момент переходу газу через пункти приймання передачі. Саме з цього моменту відповідач набув право власності на природний газ та розпорядився ним. Позивач наголошує, що відповідач не заявляв претензій і не повідомляв позивача про неотримання природного газу або про порушення договору щодо кількості переданого газу.

Представник позивача заперечує проти зменшення розміру пені заявленої ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до стягнення з відповідача. Позивач зазначає, що за договором постачання природного газу постачався імпортний газ, який позивач закуповує за зовнішньоекономічними контрактами, якими встановлені строки розрахунків за поставлений газ, а також передбачені санкції за порушення встановлених строків, а зменшення судом розміру пені спричинить додаткові витрати для ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

13 серпня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомуненергія" надійшли заперечення на відповідь від 12 серпня 2020 року № 02-15/817, в яких останній просить суд скористатися своїм правом наданим статтями 551 ЦК України, статтею 233 ГК України та іншими законодавчими актами та зменшити розмір нарахованої пені.

23 серпня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання від 21 серпня 2020 року № 39/5-1329-20, в якому останнє просить суд здійснювати розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника позивача.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року призначено розгляд даної справи по суті на 29 вересня 2020 року.

29 вересня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання від 29 вересня 2020 року № 39/5-2162-20, в якому останнє просить суд здійснювати розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника позивача.

Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання 29 вересня 2020 року, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлений.

В судовому засіданні 29 вересня 2020 року представник відповідача просив суд зменшити розмір пені.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив.

Мотивувальна частина

22 квітня 2019 року між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - Постачальник) та Комунальним підприємством "Костопількомуненергія" (надалі - Споживач) укладений договір постачання природного газу № 7337/18-БО-28 (надалі - договір, а.с. 22-30).

Додатковими угодами №1 від 23 жовтня 2018 року, № 2 від 29 жовтня 2018 року, № 3 від 05 листопада 2018 року, № 4 від 29 листопада 2018 року № 5 від 13 березня 2019 року, № 6 від 20 березня 2019 року, № 7 від 29 березня 2019 року, № 8 від 24 квітня 2019 року змінювалися умови договору, зокрема, щодо ціни газу, кількості та якості газу, а також умови оплати за отриманий газ.

Відповідно до предмету укладеного між сторонами договору, Постачальник зобов`язався поставити Споживачу у 2018 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Відповідно до п. 2.1. договору Постачальник передає Покупцю у період з 01 жовтня 2018 року по 17 жовтня 2018 року природний газ в обсязі 25 тис.куб.м.

Згідно п. 5.4 договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Розділом 2 пункту 3.1 договору Сторони погодили, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Позивачем на виконання умов договору у жовтні було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 4 169 296 грн. 20 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 49-55).

Відповідач сплатив основний борг за спожитий природний газ, що підтверджується довідками про операції та сальдо (а.с. 56 -60) та не заперечується позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача 9 424 грн. 40 коп., з яких: 1 462 грн. 54 коп. 3% річних, нарахованих за травень, червень, липень, серпень 2019 року на суму заборгованості по проданому відповідачу природному газу за договором, 502 грн. 82 коп. інфляційних втрат нарахованих за травень, червень, липень, серпень 2019 року на суму заборгованості по проданому відповідачу природному газу за договором, а також вимога про стягнення пені у сумі 7 459 грн. 04 коп. на підставі п. 8.2 договору, за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати отриманого газу та порушення п. 6.1 договору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних, інфляційних та пені, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на те, що платежі відповідачем здійснювались з порушення останнім строку виконання зобов`язання.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про наступне.

На підставі ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Водночас, згідно вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 3.1. договору Постачальник передає Споживачу газ у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") у пунктах приймання передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему.

Право власності на газ переходить від Постачальника до Споживача в пунктах приймання передачі газу після підписання актів приймання передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Пунктом 6.1. договору сторони передбачили, що оплата планових обсягів за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Вказані пункти договору узгоджується з вимогами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, відповідно до яких покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Окрім того, акт приймання-передачі відповідно до умов договору лише фіксує остаточний обсяг переданого за минулий місяць природного газу, який визначається за показами комерційних вузлів обліку газу. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі природного газу лежить саме на Споживачу. Враховуючи, що умовами договору сторонами погоджено кількість природного газу, яка передається Постачальником по місяцях кварталу, визначена його ціна та вартість, то відповідач мав усі фактичні дані щодо обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з позивачем. Окрім того, визначений договором та додатковими угодами обсяг газу по місяцях є плановим і відповідно до п. 6.1 договору має бути 100% оплачений відповідачем протягом місяця поставки.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що оплата за поставлений газ з порушенням умов договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність у вигляді сплати річних наступає у випадку прострочення оплати переданого товару.

Позивач вимагає застосування до відповідача відповідальності згідно зі ст.625 ЦК України за несвоєчасну оплату поставленого газу

Відповідач мав необхідні відомості для оплати газу протягом місяця поставки, як визначено умовами договору.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих за порушення відповідачем строку оплати вартості природного газу (а.с.18-21).

Дослідженням розрахунку встановлено, що нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат проведено позивачем окремо за зобов`язаннями.

Відповідач в процесі судового розгляду зауважень до розрахунку 3% річних та інфляційних втрат наданого позивачем, не висловив, відзив на позов таких зауважень не містить.

З огляду на порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого договором, підлягає задоволенню вимога Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з відповідача 1 462 грн. 54 коп. 3% річних та 502 грн. 82 коп. інфляційних втрат.

Стосовно вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення пені, суд зазначає наступне.

У відповідності до договору постачання позивачем відповідачу природного газу є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити фактично отриманий газ за умовами договору.

Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем природного газу) згідно ст. 610 ЦК України є порушенням зобов`язання з боку відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство Костопільської міської ради "Костопількомуненергія" свої зобов`язання за договором щодо оплати за одержаний газ виконало у повному обсязі та оплатило ПАТ "НАК "Нафтогаз України" вартість поставленого у спірному періоді природного газу за актами приймання-передачі, проте з порушенням строків щомісячних оплат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ч.1 ст.548, ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із пунктом 8.2 договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно із ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст.229, ч.1 ст.230 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.6 ст. 231 та ч. 2 ст.343 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором; платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми пені.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми пені, суд встановив, що останній є арифметично вірним, відповідає нормам чинного законодавства, а тому визнав вимоги про стягнення з відповідача 7 459 грн.04 коп. пені законними та обґрунтованими.

Щодо заявленого клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь у правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.

Якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що за договором постачання природного газу № 7337/18-БО-28 від 03 жовтня 2018 року постачався імпортний газ, який позивач закуповує за зовнішньоекономічними контрактами, якими встановлені строки розрахунків за поставлений газ, а також передбачені санкції за порушення встановлених строків, а зменшення судом розміру причинить додаткові витрати для ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Основна заборгованість за договором була повністю погашена відповідачем до звернення позивача в суд із даним позовом. Природний газ, що постачається за договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями. Основна заборгованість постійно погашалась відповідачем і виникала лише у певні періоди через несвоєчасний розподіл коштів, які надійшли на його рахунок зі спеціальним режимом використання.

З врахуванням обставин справи та враховуючи баланс інтересів позивача та відповідача, суд приходить до висновку про зменшення розміру належної до стягнення сум пені на 70%, а саме на 5 221 грн. 32 коп.

Отже до стягнення з відповідача на користь позивача, підлягає пеня в розмірі 2 237 грн. 71 коп., а тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2 102 грн. 00 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Костопільської міської ради "Костопількомуненергія" (35000, Рівненська область, Костопільський район, місто Костопіль, вулиця Нова, будинок 1, ідентифікаційний код: 30132672) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код: 20077720) 2 237 (дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 71 коп. пені, 1 462 (одна тисяча чотириста шістдесят дві) грн. 54 коп. три процента річних, 502 (п`ятсот дві) грн. 82 коп. інфляційних та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 5 221грн. 33 коп.

4. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників.

Повний текст рішення складено та підписано30.09.2020 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6);

3 - відповідачу рекомендованим (35000, м. Рівненська обл., Костопільський р-н, м. Костопіль, вул. Нова, 1).