ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020р. Справа № 904/2654/20

За позовом: Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

До: гр. Дебіжанської Каріни Шахланіївни , м. Дніпро

Про: стягнення 39 036, 97 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

КП «Теплоенерго» ДМР (позивач) звернувся з позовом до гр. Дебіжанської К.Ш. (відповідач) про стягнення 39 036, 97 грн. ( в т.ч. 32 772, 92 грн. - основна заборгованість; 1 638, 64 грн. - штраф; 2 970, 08 грн. - інфляційні втрати та 1 655, 33 грн. - 3% річних) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленої позивачем теплової енергії за договором про постачання теплової енергії № 878 від 04.10.12р. (укладеним між сторонами) за період: жовтень 2015р. - березень 2019р.

Ухвалою суду від 14.07.20р. було відкрите провадження у справі №904/2654/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Гр. Дебіжанська К.Ш. (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористалася, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була повідомлена належним чином на адресу , зазначену у довідці адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області станом 24.06.20р., а.с.220, (про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення відповідачу 23.07.20р. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, т.2.,а.с.7)

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України: у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Від сторін жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом , не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

01.10.12р. між КП «Теплоенерго» ДМР (теплопостачальне підприємство) та ФОП Дебіжанська К.Ш. (споживач) укладено договір №878 про постачання теплової енергії; відповідно до умов якого теплопостачальне підприємство прийняло на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язався одержувати теплову енергію та сплачувати теплопостачальному підприємству її вартість , за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбаченими цим договором (п.2.1. договору).

Згідно з п. 3.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах , визначених додатком №1 до договору , для задоволення наступних потреб: опалення - в опалювальний період ( 175 діб); вентиляції - в опалювальний період (175 діб); гарячого водопостачання - протягом року (350 діб); технологічних потреб - відповідно з виробничою програмою споживача.

Відповідно до п. 4.2.2. договору споживач теплової енергії зобов`язується до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати та направити поштою (або іншим- засобом) один екземпляр на адресу теплопостачального підприємства. В разі не згоди з зазначеним в Акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії, споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контр розрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період.

Згідно п. 4.2.4. договору : споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені умовами цього договору. У термін не пізніше одного місяця з моменту закінчення опалювального періоду провести звіряння розрахунків з теплопостачальним підприємством.

Відповідно до п.4.2.6. договору : споживач теплової енергії зобов`язується письмово сповіщати теплопостачальне підприємство про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів тощо, а також про зміну користувачів приміщень та теплових мереж споживача (субспоживачів) не пізніше 5 робочих днів з моменту настання зазначених подій. Споживач, не має права без дозволу теплопостачального підприємства відключати субспоживачів, які приєднані до теплового обладнання споживача та здійснюють розрахунки з теплопостачальним підприємством.

Згідно п.6.1. договору : облік спожитої теплової енергії споживачем здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності (додаток №2 до договору) на підставі показників комерційних приладів обліку. В разі відсутності у споживача комерційних приладів обліку теплової енергії обсяг спожитої теплової енергії розраховується у відповідності до теплового навантаження (визначеного додатком № 1 договору) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Відповідно до п.6.2. договору: облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється розрахунковим способом за адресою вул. Робоча, буд. 172.

Згідно п.6.6. договору : розрахунки між теплопостачальним підприємством та споживачем за договором проводяться виключно у безготівковій формі у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів, вказаних у відповідних платіжних документах, на поточні рахунки, зазначені сторонами у розділі 15 Договору.

Відповідно до п.6.7. договору : розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в додатку№ 3 до договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, або його відсутність в порядку п.п.4.2.2., 6.10 договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії.

Згідно п.6.8. договору : споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80 % від вартості теплової енергії за розрахунковий період, за власним платіжним дорученням з вказаним періодом, за який він сплачується.

Відповідно до п.6.9. договору : споживач здійснює кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Згідно п.6.10. договору : сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 (п`яти) календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача.

Відповідно до п.9.4.4. договору: в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.9.4.5. договору: в разі відмови від виконання зобов`язання, визначеного пунктом 4.2.18 договору - штраф у розмірі 5 % від наявної заборгованості.

Відповідно до п.11.1. договору: цей договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 04.10.15 р., а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п.11.2. договору: в разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п.11.1 договору) і на тих самих умовах. кількість пролонгацій по цьому договору необмежена.

Згідно п.12.3. договору : в разі зміни юридичної адреси, найменування, банківських реквізитів, посадових осіб, форми власності чи інших відомостей, що впливають на виконання зобов`язань за цим договором, сторони зобов`язані письмово повідомити одна одну про такі зміни протягом п`яти робочих діб з моменту настання таких змін.

Відповідно до п.12.5. договору : всі суперечки та розбіжності, що виникають при виконанні цього договору і не урегульовані домовленістю сторін, вирішуються в судовому порядку згідно з чинним законодавством України.

За твердженням позивача, він свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконав належним чином, поставив теплову енергію відповідачу у період з жовтня 2015 по березень 2019р. (що підтверджується відповідними актами споживання теплової енергії (а.с.11). Однак, відповідач у вищезазначений період оплату отриманої теплової енергії у повному обсязі не здійснив; у зв`язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку), за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 32 772, 92 грн. (т.2, а.с.229-232). Окрім того - позивач відповідно до пунктів 9.4.4. та 9.4.5. договору та приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 1 638, 64 грн. - штраф; 2 970, 08 грн. - інфляційні втрати та 1 655, 33 грн. - 3% річних .

Згідно із інформацією, що міститься у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , отриманого судом станом на 21.05.20 р. : 16.04.19р. реєстратором здійснено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Дебіжанською К.Ш. за власним рішенням ( т.1, а.с.215-216). Але враховуючи ту обставину , що послуги з постачання теплової енергії за вищенаведеним договором надавалися позивачем на користь відповідача в той час , коли відповідач був приватним підприємцем , цей позов підлягає розгляду саме в господарському суді.

На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів сплати заборгованості (з урахуванням пені, штрафу , інфляційних втрат та 3% річних) перед позивачем не надано. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 39 036, 97 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідач на їх спростування не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача: гр. Дебіжанської Каріни Шахланіївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивача - Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 29, оф.504; ): 32 772, 92 грн. -заборгованості за договором; 1 638, 64 грн. - штрафу; 2 970, 08 грн. - інфляційних втрат; 1 655, 33 грн. - 3% річних та 2 102, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 07.10.2020р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв