ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 рокуСправа № 912/108/20
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/108/20 від 03.02.2020

за позовом: Приватного підприємства "Престиж Сервіс" (далі - ПП "Престиж Сервіс"), код ЄДР 37281801, вул. Сонячна, б. 5, офіс 310, м. Одеса, 65009

до відповідача Фермерського господарства "Віра Вікторія" (далі - ФГ "Віра Вікторія"), код ЄДР 37153835, вул. Набережна, б. 74, с. Миролюбівка, Маловисківського району, Кіровоградської області, 23213

про стягнення 200 367,26 грн

ПРЕДСТАВНИКИ

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ПП "Престиж Сервіс" до ФГ "Віра Вікторія" про стягнення 547 195, 49 грн, з яких: 346 828,23 грн основна заборгованість, 346,83 грн інфляційні втрати, 2 423,35 грн - 3 % річних, 24 182,96 грн - пеня, 173 414,12 грн штраф з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із невиконанням відповідачем Договору купівлі-продажу №0208/01х від 02.08.2019 в частині повної та своєчасної поставки товару з ФГ "Віра Вікторія" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 03.02.2020 господарський суд прийняв позовну заяву та відкрив провадження у справі №912/108/20. Справу постановив розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Ухвалою від 03.02.2020 суд встановив такий строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав ухвалу від 03.02.2020 - 06.02.2020, як наслідок, строк на подання відзиву на позов збіг 21.02.2020. (а.с. 75)

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 17.03.2020 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів. Підготовче засідання відклав до 16.04.2020 - 12:00 год.

Ухвалою від 06.04.2020 господарський суд повідомив учасників справи, що засідання суду призначене на 16.04.2020 на 12:00, не відбудеться, зазначивши, що про дату наступного засідання суду учасників справи буде повідомлено додатково ухвалою.

Ухвалою від 22.07.2020 господарський суд призначив підготовче засідання на 10:30 - 13.08.2020.

13.08.2020 до господарського суду надійшла заява №13/08 від 13.08.2020 про уточнення позовних вимог за підписом директора ПП "Престиж Сервіс", у якій останній повідомляє, що після його звернення з позовом відповідачем здійснено повернення коштів: 20.01.2020 - 50 000 грн та 17.03.2020 - 296 828,23 грн. У зв`язку з викладеним, позивач на підставі ч. 2 ст. 46 ГПК України просить прийняти до розгляду заяву про уточнення позовних вимог та стягнути з ФГ "Віра Вікторія" на користь ПП "Престиж Сервіс" 346,83 грн інфляційних втрат, 2 423,35 грн 3% річних, 24 182,96 грн пені, 173 414,12 грн штрафу з покладенням на відповідача судових витрат.

13.08.2020 до суду представником відповідача адвокатом Поповичем П.О. подано заяву №21 від 13.08.2020 про ознайомлення із справою та відкладення судового засідання на іншу дату.

Ухвалою від 13.08.2020 суд прийняв заяву №13/08 від 13.08.2020 позивача про уточнення позовних заяв та постановив здійснювати подальший розгляд справи з її урахуванням; відмовив у задоволенні заяви №21 від 13.08.2020 представника відповідача в частині відкладення судового засідання на іншу дату; закрив підготовче провадження та призначив справу №912/108/20 до судового розгляду по суті на 05.10.2020 - 11:30 год.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

02.10.2020 на адресу суду від позивача надійшов лист №29/09 від 29.09.2020 про розгляд справи без участі представника позивача.

05.10.2020 до суду подана заява №23 від 04.10.2020 про відкладення судового засідання на іншу дату за підписом представника відповідача. Аналогічно заяві №21 від 13.08.2020, представник відповідача адвокат Попович П.О. зазначає, що не має змоги взяти участь під час розгляду справи у зв`язку із участю в судовому засіданні в іншій справі.

Господарський суд знову звертає увагу відповідача, що в ухвалі від 13.08.2020, як і в попередній ухвалі від 22.07.2020 судом зазначено, що явка учасників справи в засідання суду необов`язкова.

Також суд враховує, що представник відповідача з 13.08.2020 по день судового засідання 05.10.2020 не з`явився для ознайомлення зі справою відповідно до заяви №21 від 13.08.2020.

Враховуючи викладені обставини, зокрема, необов`язковість явки представників сторін в судове засідання, господарський суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

02.08.2019 між ПП "Престиж Сервіс" (Покупець) та ФГ "Віра Вікторія" (Продавець) укладено Договір №0208/01 х купівлі - продажу (далі - Договір), згідно п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати належний йому товар у власність покупцеві у майбутньому, у визначені договором строки, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на визначених умовах.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Договору, визначено найменування товару - кукурудза та загальну кількість товару, яка становить 225 т.

За п. 3.1. Договору, Продавець зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі в термін до 01.10.2019 року. Місце передачі товару: Черкаська обл., м. Христинівка вул. Ювілейна, 20.

Відповідно до п. 4.3. Договору, Покупець надає Продавцю попередню оплату в розмірі 900 000,00 грн.

Пунктом 5.1.5. Договору визначено, що Продавець зобов`язується передати засобами факсимільного зв`язку або по електронній пошті наступні документи, зокрема рахунок - фактуру та підписаний договір.

Відповідальність сторін визначена розділом 6 Договору.

У п. 7.1. Договору передбачено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 року, а в частині зобов`язань за Договором, які є невиконаними на вказану дату, - до повного виконання сторонами цих зобов`язань за Договором. (а.с. 49-50)

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

05.09.2019 між ПП "Престиж Сервіс" та ФГ "Віра Вікторія" укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №0208/01 х купівлі продажу від 02.08.2019, якою внесено зміни до п.3.1. Договору, а саме: "Продавець зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі в термін до 15.10.2019 року. Місце передачі товару: Черкаська обл., м. Христинівка вул. Ювілейна, 20."

Пунктом 2 Додаткової угоди № 1 вирішено доповнити Договір, зокрема п.6.7. У разі відмови Продавця від обов`язку щодо передачі Покупцеві товару згідно п.2.1. Договору Продавець зобов`язаний сплатити Покупцеві штраф у розмірі 50 % від суми попередньої оплати, передбаченої п.4.3. Договору.

Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання. (а.с.51)

Додаткова угода № 1 від 05.09.2019 підписана повноважними представниками сторін та скріплена печатками підприємств.

ФГ "Віра Вікторія" відповідно до п. 5.1.5. Договору виставило ПП "Престиж Сервіс" рахунок - фактуру №12 від 02.08.2019 на загальну суму з ПДВ 900 000,00 грн за кукурудзу 225,000000 т, ціна - 3333,33 грн, сума всього 750 000,00 грн. (а.с.52)

На виконання умов Договору ПП "Престиж Сервіс" перераховано суму попередньої оплати у розмірі 900 000,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 110845 від 02.08.2019 із призначенням платежу: "за кукурудзу зг рах№12 від 02.08.2019 ПДВ 20% 150000,00 грн ". (а.с.53)

ФГ "Віра Вікторія" у період із 17.09.2019 по 29.10.2019 здійснило поставку товару у кількості 194,383 т на загальну суму 553 171,77 грн, що підтверджується накладними, а саме:

- №23 від 17.09.2019 на отримання 9,030007 т товару на загальну суму 21 081,89 грн;

- №32 від 02.10.2019 на отримання 10,971731 т товару на загальну суму 28 318,00 грн;

- №33 від 03.10.2019 на отримання 42,634051 т товару на загальну суму 126 441,00 грн;

- №34 від 06.10.2019 на отримання 13,398991 т товару на загальну суму 38 569,00 грн;

- №37 від 07.10.2019 на отримання 14,331989 т товару на загальну суму 44 415,70 грн;

- №38 від 12.10.2019 на отримання 28,886962 т товару на загальну суму 83 326,18 грн;

- №39 від 14.10.2019 на отримання 25,484021 т товару на загальну суму 74 890,00 грн;

- №44 від 24.10.2019 на отримання 28,617013 т товару на загальну суму 87 407,00 грн;

- №45 від 29.10.2019 на отримання 21,028012 т товару на загальну суму 48 723,00 грн. (а.с.54-62)

Позивач стверджує, що 15.11.2019 ПП "Престиж Сервіс" направило ФГ "Віра Вікторія" претензію щодо невиконання умов Договору на суму 346 828,93 гривень із зазначенням, що станом на 15.11.2019 Продавець не виконав зобов`язання згідно договору купівлі - продажу щодо поставки товару на загальну суму 346 828,93 гривень. У зв`язку з порушеннями зобов`язань згідно Договору вимагав здійснити поставку товару в термін до 20.11.2019 на суму попередньої оплати або повернути суму попередньої оплати із врахуванням штрафних санкцій. (а.с.63)

Доказів направлення чи вручення такого листа суду не подано.

Позивач стверджує, що представником ФГ "Віра Вікторія" на вказаному повідомленні виконано напис про отримання 19.11.2019 із зазначенням, що кошти перерахують до 31.12.2019. Водночас в написі не зазначено прізвище повноважної особи, тому неможливо встановити ким саме виконано такий напис.

ФГ "Віра Вікторія" кошти у сумі 346 828,93 грн у визначені в претензії строки не перерахувало, що підтверджується карткою рахунку 631 за серпень 2019 - січень 2020 станом на 08.01.2020. (а.с.30)

У зв`язку із відсутністю дій відповідача щодо повернення суми належно сплаченої позивачем попередньої оплати у розмірі 346 828,93 грн, позивач звернувся із вказаним позовом до суду та разом із стягненням суми попередньої оплати заявив до стягнення інфляційні втрати у розмірі 346,83 грн, 3% річних у розмірі 2 423,35 грн, пеню у розмірі 24 182,96 грн та 50% штрафу у розмірі 173 414,12 грн.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує положення ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 265 ГК України передбачає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Зазначена позиція також викладена Верховним Судом у своїй постанові від 27.08.2019 у справі №911/1958/18 (п. 5.22).

Отже, позов у даній справі, є належною формою звернення до відповідача із вимогою про повернення попередньої оплати.

Щодо претензії, на яку посилається позивач, то підпис невідомої особи та напис про зобов`язання здійснити повернення коштів у строк до 31.12.2019 не є належним доказом в розумінні ст. 76 ГПК України про отримання такої претензії відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч вказаній процесуальній нормі позивач не довів належними доказами, що відповідач отримав претензію 19.11.2019.

Після звернення позивача до суду із даним позовом, відповідачем сплачено 20.01.2020 - 50 000 грн та 17.03.2020 - 296 828,23 грн, разом 346 828,23 грн, що складає суму попередньої оплати згідно договору Договору №0208/01 х купівлі - продажу від 02.08.2019 та підтверджується реєстром документів ПП "Престиж Сервіс" за 20.05.2020 та 17.03.2020.

У зв`язку із такою сплатою позивач уточнив позовні вимоги, скориставшись своїм правом на зменшення позовних вимог, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України.

Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за листопад 2019 у розмірі 346,83 грн, 3% річних за період із 16.10.2019 по 08.01.2020 у розмірі 2 423,35 грн, пеня за період із 16.10.2019 по 08.01.2020 у розмірі 24 182,96 грн та 50% штрафу у розмірі 173 414,12 грн.

За положеннями ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 6.1. Договору визначено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Як передбачили сторони у п.6.5. Договору, у разі не поставки або несвоєчасної поставки товару за Договором продавець несе відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного продавцем зобов`язання за кожний день прострочення.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд дійшов висновку про можливість нарахування пені та штрафу за непоставку товару у строк, узгоджений сторонами, враховуючи, відповідно до ч. 4 ст. 238 ГПК України, висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №922/3548/19:

"4.6. У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 904/3565/18 про стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу) за несвоєчасну поставку товару за договором поставки, суд дійшов висновків, що пеня, передбачена статтею 231 Господарського кодексу України та частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, може бути застосована для забезпечення будь-якого зобов`язання, у тому числі і до негрошового. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

4.7. У постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 912/2483/17 про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем поставки, суд дійшов висновків, що сторони договору за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання. Оскільки факти порушення строків постачання підтверджено матеріалами справи, тому висновок суду апеляційної інстанції про стягнення з відповідача за порушення строків постачання штрафних санкцій, встановлених договором, у вигляді нарахування та стягнення неустойки відповідно до умов договору за весь час прострочення поставки товару, є законним та обґрунтованим.

4.8. У постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 910/23003/16 про зобов`язання поставити товар та стягнути штрафні санкції у зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки товару за договором, суд дійшов висновку, що сторони у договорі визначили відповідальність у вигляді неустойки від суми непоставленого товару, яка розраховується за кожний день прострочення поставки, тому суди дійшли правомірного висновку, що порушення постачальником зобов`язання з поставки є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором у вигляді нарахування та стягнення неустойки відповідно до умов договору за весь час прострочення поставки товару."

Позивачем для обрахунку пені взято період із 16.10.2019 по 08.01.2020 на суму боргу 346 828,23 грн, яка склала 24 182,96 грн.

Господарський суд перевіривши розрахунок позивача, встановив, що останній є неправильним, а пеня за вказаний період складає 24 177,36 грн та підлягає до часткового задоволення судом.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17 та від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Пункт 6.7. Договору (зміни внесені Додатковою угодою № 1 від 05.09.2019) передбачає, що у разі відмови продавця від обов`язку щодо передачі покупцеві товару згідно п.2.1. Договору продавець зобов`язаний сплатити покупцеві штраф у розмірі 50 % від суми попередньої оплати, передбаченої п.4.3. Договору

Оскільки, відповідач не поставив решту оплаченого позивачем товару, останнім нараховано до стягнення із відповідача 50% штрафу, що склав 173 414,12 грн, що підлягає задоволенню судом.

Сторони у п. 6.4. Договору передбачили, що у разі невиконання продавцем обов`язку щодо передачі товару передбаченого п.3.1. Договору, останній зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано 3% річних за період із 16.10.2019 по 08.01.2020 на суму боргу 346 828,23 грн у розмірі 2 423,35 грн та втрати від інфляції за листопад 2019 на суму боргу 346 828,23 грн у розмірі 346,83 грн.

Проте у ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто 3% річних та втрати від інфляції нараховуються лише за невиконання грошового зобов`язання, а непоставка товару у строк є негрошовим зобов`язанням.

З огляду на вказану норму вимога про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованою.

Суд повторно звертає увагу, що підтвердженою належними доказами вимогою про повернення попередньої оплати є лише позов у даній справі, який подано до суду 13.01.2020. Лише у разі прострочення виконання зобов`язання - щодо повернення попередньої оплати виникає право нараховувати 3% річних та інфляційні втрати відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Підсумовуючи все вищезазначене, господарський суд частково задовольняє позовні вимоги ПП "Престиж Сервіс" в сумі 197 591,48 грн, з яких 24 177,36 грн пені та 173 414,12 грн штрафу. В іншій частині у позові слід відмовити.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Віра Вікторія" (код ЄДР 37153835, вул. Набережна, б. 74, с. Миролюбівка, Маловисківського району, Кіровоградської області, 23213) на користь Приватного підприємства "Престиж Сервіс" (код ЄДР 37281801, вул. Сонячна, б. 5, офіс 310, м. Одеса, 65009) 24 177,36 грн пені та 173 414,12 грн штрафу, а також 2 963,87 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 05.10.2020.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.