РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2020справа №910/4194/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/4194/20

за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі його регіональної філії «Львівська залізниця» (79000, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195)

до Державного агентства резерву України (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 28; ідентифікаційний код 37472392)

про стягнення 772 310,19 грн.,

за участю представників:

позивача - Кобко О.Л. (довіреність від 16.01.2020 № Ц/6-44/15-20);

відповідача - Вавренюка О.А. (довіреність від 17.05.2020 №б/н).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - Товариство) в особі його регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - Філія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного агентства резерву України (далі - Агентство) 772 310,19 грн. витрат, здійснених на утримання і зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву у ІІІ і ІV кварталах 2019 року, що утворилися у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору про відповідальне зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 11.06.2003 №Л/НР-0315з/НЮ (далі - Договір).

Позов мотивовано тим, що:

- 11.06.2003 Львівською державною залізницею (наказом Товариства від 27.12.2018 №787 затверджено положення про Філію) та Державним комітетом України з державного матеріального резерву (правонаступник - Агентство) укладено Договір про відповідальне зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №Л/НР-0315з/НЮ (далі - Договір);

- відповідно до умов Договору Філія (зберігач) зобов`язувалася приймати та здійснювати відповідальне зберігання цінностей (цінності) мобілізаційного резерву, а Агентство - відшкодовувати зберігачу витрати на зберігання цінностей;

- на виконання умов Договору та вимог Закону України «Про державний матеріальний резерв» Філія протягом ІІІ і ІV кварталів 2019 року здійснювала належне зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву України; загальна сума витрат, понесених зберігачем на утримання та зберігання цінностей, складає 772 310,19 грн. з урахуванням ПДВ в сумі 128 718,37 грн., а саме: за ІІІ квартал 2019 року - 370 813,99 грн., в тому числі ПДВ 61 802,33грн. та за ІV квартал 2019 року - 401 496,20 грн., в тому числі ПДВ 66 916,04 грн.;

- вказана сума витрат, понесених зберігачем на утримання та зберігання цінностей, відповідно до пункту 4.3 Договору підтверджується звітами про витрати, актами на відшкодування витрат, актами звірки взаєморозрахунків за ІІІ і ІV квартал 2019 року та іншими документами, які були направлені Агентству супровідними листами від 15.10.2019 №Н-10/5322 та від 15.01.2020 №Н-10/226, проте станом на 17.03.2020 (дата підписання позовної заяви) вказані документи відповідачем не підписані і не повернуті Філії;

- станом на 17.03.2020 (дата підписання позовної заяви) Агентство не відшкодувало понесені зберігачем витрати на утримання і зберігання цінностей мобілізаційного резерву за вказаний період, хоча строк розрахунків за ІІІ і ІV квартали 2019 року сплинув 30.10.2019 та 30.01.2020 відповідно;

- листами від 06.12.2019 №H3-1-10/6335 та від 20.20.2020 № НЗ-1-10/1075 Філія зверталася до Агентства з вимогою виконати умови Договору та сплатити заборгованість за ІІІ і ІV квартали 2019 року; відповідь на вказані листи відповідач не надав, заборгованість не сплатив.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

09.06.2020 Агентство подало суду відзив на позов, в якому зазначило, що:

- процедура проведення розрахунків та відшкодування витрат за зберігання матеріальних цінностей державного резерву проводиться у відповідності з Договором та постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 №532 «Про порядок відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву» (далі - Порядок);

- відповідно до пункту 2.8 Договору позивач щороку разом з річним звітом повинен подавати кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей на наступний рік;

- відповідачем було розглянуто кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на 2019 рік, надісланий позивачем;

- порушуючи вимоги, встановлені Порядком, Товариство в особі його Філії подало на погодження кошториси, які не відповідали вимогам Порядку, а саме не додало до нього усіх розрахунків, пояснень та копій нормативних документів, що підтверджують заплановані витрати відповідно до кожної статті витрат;

- Агентством під час опрацювання кошторису позивача на 2019 рік було виявлено низку систематичних помилок; всі недоліки були вказані відповідачем у листах від 24.09.2019 №2783/0/4-19 та від 26.11.2.018 №3798/0/4-18 і надіслані позивачу;

- вказані недоліки не було враховано позивачем, а невірно розрахований кошторис ліг в основу позовних вимог Товариства в особі Філії;

- у зв`язку з тим, що витрати за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву позивачем за 2019 рік не узгоджено з Агентством та не підписано акт взаєморозрахунків фактичних витрат у сумі, заявленій позивачем, у відповідача відсутні правові підстави для сплати даної заборгованості.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.05.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2020 продовжено строк підготовчого провадження; підготовче засідання відкладено на 15.06.2020; зобов`язано відповідача виконати вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 26.03.2020.

12.06.2020 Філія подала суду відповідь на відзив, в якій вказала на таке:

- в силу вимог статті 11 Закону України «Про державний матеріальний резерв» позивач зобов`язаний здійснювати відповідальне зберігання цінностей матеріального резерву і не може відмовитись від надання даних послуг через їх несплату;

- згідно з Договором із змінами, внесеними додатковою угодою від 30.12.2015 №11/НЮ, позивач (зберігач) зобов`язується приймати та здійснювати відповідальне зберігання цінностей (цінності) мобілізаційного резерву, а відповідач - відшкодовувати зберігачу витрати на зберігання цінностей;

- на виконання вимог пункту 4.3 Договору позивачем на адресу відповідача рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленням про вручення (супровідними листами від 15.10.2019 №Н-10/5322 та від 15.01.2020 №Н-10/226) були надіслані звіти про витрати, акти на відшкодування витрат, акти звірки взаєморозрахунків за ІІІ і ІV квартал 2019 року, та інші документи, які підтверджують витрати за ІІІ і ІV квартал 2019 року; проте станом на 17.03.2020 (дата підписання позову) і до сьогодні вказані документи відповідач не підписав і не повернув позивачу; жодних зауважень до змісту чи форми актів та наданих розрахунків відповідач не зробив, жодних застережень щодо завищення вказаних витрат не вказав і документи протягом тривалого часу не підписані та не повернуті позивачу; на думку позивача, Агентство погодилося з їх змістом;

- згідно з умовами Договору та чинним законодавством України факт непідписання документів, що підтверджують витрати, пов`язані із обслуговуванням і зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, не звільняє відповідача від обов`язку їх відшкодувати; сам факт належного зберігання матеріальних цінностей Агентство не заперечує, оскільки відповідачем не було подано вмотивованої відмови від підписання актів на відшкодування витрат;

- відповідно до вимог пункту 2.8 Договору позивачем супровідним листом від 18.01.2019 №Н-10/267 було направлено на адресу відповідача кошторис на 2019 рік з усіма необхідними розрахунками згідно з Порядком;

- листом від 25.02.2019 №638/0/4-19 «Про непогодження кошторису на 2019 рік» відповідач, посилаючись на «систематичні помилки, виявлені при перевірці кошторису витрат на 2018 рік», відмовив у погодженні кошторису на 2019 рік;

- листом від 07.05.2019 Філія повторно надіслала на затвердження Агентству кошторис на 2019 рік; листом від 27.05.2019 вих. №1611/0/4-19 «Про непогодження кошторису на 2019 рік» вказаний кошторис знову був повернутий відповідачем без погодження; втретє 06.09.2019 супровідним листом №Н-10/4669 кошторис на 2019 рік позивачем було надіслано на адресу відповідача, який було повернуто Агентством (листом від 24.09.2019) без погодження;

- 06.12.2019 в черговий раз відкорегований кошторис позивачем було надіслано відповідачу супровідним листом №НГ-10/6336 для погодження; станом на 10.06.2020 (дата підписання відповіді на відзив) вказаний кошторис не підписаний і не повернутий на адресу позивача, жодних зауважень щодо його змісту не висловлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.06.2020 підготовче засідання відкладено на 13.07.2020; зобов`язано позивача надіслати відповідачу відповідь на відзив, докази такого надіслання подати суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2020 підготовче засідання відкладено на 07.09.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.09.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 28.09.2020 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 28.09.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

11.06.2003 Львівською державною залізницею (наказом Товариства від 27.12.2018 №787 затверджено положення про Філію; зберігач) і Державним комітетом України з державного матеріального резерву (правонаступник - Агентство; комітет) укладено Договір, за умовами якого:

- збереження матеріальних цінностей мобілізаційного резерву без користування ними зберігачем здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках зберігача (пункт 1.1 Договору);

- комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з затвердженою номенклатурою у кількості та за вартістю відповідно до акта форми №1; передбачені Договором форми актів затверджуються комітетом (пункт 1.2 Договору);

- зберігач зобов`язаний:

Ч забезпечити належне зберігання цінностей і вести бухгалтерський облік на позабалансовому рахунку зберігача (пункт 2.1 Договору);

Ч щороку разом з річним звітом форми №12 подавати зведений кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на наступний рік згідно з Порядком відшкодування залізницями України витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, погодженим Держкомрезервом України і Укрзаліницею 17.01.2003, а також плани заміни та освіження матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на рік, що планується (пункт 2.8 Договору);

- комітет зобов`язаний:

Ч відшкодовувати зберігачу витрати на зберігання цінностей відповідно до погодженого зберігачем і комітетом зведеного кошторису витрат у межах асигнувань, передбачених на ці цілі (пункт 3.1 Договору);

Ч повертати зберігачу погоджений або з зауваженнями кошторис витрат на зберігання цінностей протягом 30 днів з моменту його отримання (пункт 3.4 Договору);

Ч відшкодування витрат за зберігання цінностей визначається згідно з щорічно погодженим комітетом зведеним кошторисом витрат зберігача, який здійснює відповідальне зберігання цінностей мобілізаційного резерву (пункт 4.1 Договору);

- кошторис розрахунку витрат на утримання цінностей, надісланий зберігачем на погодження комітету, повинен бути розшифрований за всіма статтями витрат, а також містити пояснювальну записку (пункт 4.2 Договору);

- зберігач надає комітету щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним, звіти про фактичні витрати за зберігання цінностей, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків на утримання цінностей мобілізаційного резерву за встановленою формою (пункт 4.3 Договору);

- відшкодування витрат (з урахуванням податку на додану вартість) зберігачу за зберігання цінностей мобілізаційного резерву комітет здійснює в межах, визначених підписаними актами взаєморозрахунків фактичних витрат у відповідності до пункту 4.3 Договору, не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом (пункт 4.4 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом усього терміну зберігання цінностей мобілізаційного резерву (пункт 7.3 Договору).

На виконання умов Договору та Закону України «Про державний матеріальний резерв» Філія протягом ІІІ і ІV кварталів 2019 року здійснювала зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву України.

Загальна сума витрат, здійснених зберігачем на утримання та зберігання вказаних цінностей складає 772 310,19 грн. з урахуванням ПДВ у сумі 128 718,37 грн., а саме: за ІІІ квартал 2019 року - 370 813,99 грн. (ПДВ - 61 802,33 грн.); за ІV квартал 2019 року - 401 496,20 грн. (ПДВ - 66 916,04 грн.).

Сума витрат, понесених позивачем на зберігання цінностей, підтверджується звітами про витрати, актами на відшкодування витрат, актами звірки взаємних розрахунків за ІІІ і ІV квартали 2019 року.

Зазначені документи було надіслано відповідачу супровідними листами від 15.10.2019 №Н-10/5322 і від 15.01.2020 №Н-10/226, проте Агентством такі документи не підписані та не повернуті позивачу.

Слід зазначити, що заперечень відповідача щодо суми витрат Філії, понесених останньою за зберігання протягом ІІІ і ІV кварталів 2019 року матеріальних цінностей, також не було надіслано Агентством.

З урахуванням наведеного понесені відповідачем суми витрат у ІІІ і ІV кварталах 2019 року за зберігання матеріальних цінностей є погодженими відповідачем.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частиною першою статті 936 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частини першої статті 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Згідно з частиною першою статті 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Частиною першою статті 947 ЦК України передбачено, що витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою, четвертою і п`ятою статті 11 Закону України «Про державний матеріальний резерв» запаси матеріальних цінностей державного резерву розміщуються на підприємствах, в установах і організаціях, спеціально призначених для зберігання матеріальних цінностей державного резерву. Розміщення і будівництво на території України підприємств, установ, організацій та інших об`єктів системи державного резерву здійснюються в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підприємства, установи і організації всіх форм власності, яким встановлені мобілізаційні та інші спеціальні завдання, зобов`язані забезпечити розміщення, зберігання, своєчасне освіження, заміну, а також відпуск матеріальних цінностей із державного резерву згідно із зазначеними завданнями власними силами.

Відшкодування витрат підприємствам, установам і організаціям, що виконують відповідальне зберігання, оплата тарифу за перевезення вантажів, спеціальної тари, упаковки, послуг постачальницько-збутових організацій за поставку і реалізацію матеріальних цінностей державного резерву провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 №532 (далі - Порядок), передбачено, що сума витрат, що підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням вимог цього Порядку на кожен рік і сплачується пропорційними частками за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем.

Відповідно до пункту 5 Порядку Держрезерв на підставі аналізу статей витрат відповідальних зберігачів щороку визначає середній розмір суми витрат із зберігання матеріальних цінностей виходячи з розрахунку на 1 м2 складського приміщення (відкритого огородженого майданчика), 1 куб.метр холодильної камери, резервуара для зберігання нафтопродуктів, підземних газових сховищ, а також зберігання 1 тонни зернових культур в зерносховищі.

Залежно від номенклатури, асортименту та особливостей технології зберігання передбачаються можливі додаткові витрати, пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей державного резерву, зокрема витрати на консервацію, переміщення, перефарбування тощо.

Розмір додаткових витрат визначається у кожному разі окремо за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем на підставі обґрунтованих фактичних витрат відповідального зберігача.

Згідно з пунктом 7 Порядку відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між Держрезервом та відповідальним зберігачем за формою згідно з додатком 1, за рахунок асигнувань державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством.

ВИСНОВКИ

Оскільки позивачем підтверджено понесені суми витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву України, а відповідачем такі витрати у передбачені Договором строки не відшкодовано, то позовні вимоги Товариства щодо стягнення з Агентства 772 310,19 грн. витрат, здійснених на утримання і зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву у ІІІ і ІV кварталах 2019 року, є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Що ж до заперечень відповідача стосовно того, що сторонами не було погоджено кошторис на 2019 рік, оскільки позивачем при складанні кошторису було допущено низку систематичних помилок та не виправлено їх, тобто витрати за зберігання матеріальних цінностей позивачем за 2019 рік не узгоджено з відповідачем, а тому у Агентства відсутні правові підстави для сплати заборгованості, то слід зазначити таке.

Судом встановлено, що листом від 18.01.2019 №Н-10/267 відповідачу було надіслано на погодження кошторис на 2019 рік.

Листом від 25.02.2019 №638/0/4-19 відповідач відмовив позивачу у погодженні кошторису у зв`язку з систематичними помилками, виявленими при перевірці кошторису витрат на 2018 рік.

Листом від 07.05.2019 Філія повторно надіслала на затвердження кошторис на 2018 рік.

Листом від 27.05.2019 №1611/0/4-19 кошторис знову був повернути відповідачем без погодження.

Листом від 06.09.2019 №Н-10/4669 позивач втретє надіслав відповідачу на погодження кошторис на 2019 рік.

Відповідач листом від 24.09.2019 знову повернув кошторис без затвердження.

06.12.2019 позивачем надіслано відповідачу кошторис на 2019 рік.

Відповідачем кошторис не погоджено, не повернуто та не надіслано заперечень щодо кошторису на 2019 рік.

Слід також зазначити, що звіти про витрати і акти звірки взаєморозрахунків були надіслані відповідачу супровідними листами від 15.10.2019 №Н-10/5322 і від 15.01.2020 №Н-10/226, проте Агентством такі документи не підписані та не повернуті позивачу, заперечень щодо сум, наведених у звітах про витрати і актах звірки взаєморозрахунків на утримання цінностей мобілізаційного резерву за ІІІ і ІV квартали 2019 року відповідачем позивачу не надіслано.

З наведеного вбачається, що відповідач уникає оплати позивачу понесених останнім витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву України.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі його регіональної філії «Львівська залізниця» (79000, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195) до Державного агентства резерву України (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 28; ідентифікаційний код 37472392) про стягнення 772 310,19 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства резерву України (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 28; ідентифікаційний код 37472392) на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі його регіональної філії «Львівська залізниця» (79000, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195) 772 310 (сімсот сімдесят дві тисячі триста десять) грн. 19 коп. витрат і 11 584 (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 65 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.10.2020.

Суддя О.В. Марченко