ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3474/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши матеріали скарги Приватного підприємства „АДЛЄР на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19

За позовом: Приватного підприємства „АДЛЄР (10007, м. Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ (65005, м.Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, офіс 508/3; )

про стягнення 1070229,81 грн.

Суб`єкт оскарження: Другий Малиновський відділ ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса)

За участю:

Від позивача (скаржника): Бонтлаб В.В., адвокат за довіреністю

Від відповідача: не з`явився

Від відділу ДВС: не з`явився

Встановив: Приватне підприємство „АДЛЄР звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ про стягнення 1070229,81 грн.

Позовні вимоги позивача у справі - Приватного підприємства „АДЛЄР обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки товару №538/АДЛ/ЗЗР від 24 травня 2019р. та направлено на стягнення загальної заборгованості у розмірі 1070229,81 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.03.2020р. позовну заяву Приватного підприємства „АДЛЄР задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ (65005, м.Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, офіс 508/3; ) на користь Приватного підприємства „АДЛЄР (10007, м.Житомир, вул. Авіаторів, буд. 9; ) заборгованість у розмірі 595568 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 48 коп., пеню у розмірі 97050 (дев`яносто сім тисяч п`ятдесят) грн. 95 коп., 30 % річних у розмірі 87443 (вісімдесят сім тисяч чотириста сорок три) грн. 16 коп., штраф у розмірі 274954 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 10437 (десять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 96 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 15981 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 82 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2020р., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ на рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2020 по справі №916/3474/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2020 по справі №916/3474/19 залишено без змін.

05.08.2020 р. на виконання вказаного рішення господарським судом Одеської області був виданий наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ на користь Приватного підприємства „АДЛЄР заборгованість у розмірі 595568 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 48 коп., пені у розмірі 97050 (дев`яносто сім тисяч п`ятдесят) грн. 95 коп., 30 % річних у розмірі 87443 (вісімдесят сім тисяч чотириста сорок три) грн. 16 коп., штрафу у розмірі 274954 (двісті сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 12 коп., інфляційних втрат у розмірі 10437 (десять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 96 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 15981 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 82 коп.

22.09.2020р. до господарсього суду Одеської області від Приватного підприємства „АДЛЄР надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19.

При цьому, разом зі скаргою Приватне підприємство „АДЛЄР подало до господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№ 25034/20).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020р., скаргу від Приватного підприємства „АДЛЄР від 22.08.2020р. вх. № ГСОО 2-3797/20 передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.09.2020р. прийнято скаргу Приватного підприємства „АДЛЄР на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19 до розгляду та призначено розгляд скарги на "01" жовтня 2020 р. о 10:30. Запропоновано скаржнику Приватному підприємству „АДЛЄР надати письмові пояснення, у яких визначити суб`єкт оскарження у поданій скарзі. Запропоновано Другому Малиновському відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) надати матеріали виконавчого провадження з виконання наказу суду у справі №916/3474/19 та письмові пояснення щодо поданої Приватним підприємством „АДЛЄР скарги. Клопотання Приватного підприємства „АДЛЄР вх. № ГСОО 25034/20 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Проведення судового засідання для розгляду скарги "01" жовтня 2020 року о 10:30 в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (за вебпосиланням: vkz.court.gov.ua). Забезпечити участь представника Приватного підприємства „АДЛЄР в судовому засіданні у справі №916/3474/19, призначеному на "01" жовтня 2020 р. о 10:30, в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196. Роз`яснено представнику Приватного підприємства „АДЛЄР, що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції він зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до часу судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камера) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Про подання до господарського суду Одеської області Приватним підприємством „АДЛЄР вх. № ГСОО 2-3767/20 від 02.09.2020р. скарги судом було повідомлено Другий Малиновський відділ ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) шляхом скерування на адресу відділу ДВС ухвали суду та за допомогою телефонограми.

30.09.2020р. до господарського суду Одеської області від державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява, відповідно до якої останній просив суд здійснити розгляду скарги без його участі.

30.09.2020р. до господарського суду Одеської області від Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив на скаргу, відповідно до якого останній просив суд залишити скаргу Приватного підприємства „АДЛЄР на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19 без задоволення.

Представником скаржника у судовому засіданні було підтримано подано скаргу в повному обсязі та представник Приватного підприємства „АДЛЄР просив суд її задовольнити.

Державний виконавець Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) заперечував проти поданої скарги в повному обсязі, з підстав, що визначено у поданих запереченнях на скаргу по справі №916/3474/19.

В обґрунтування поданої скарги вх. № ГСОО 2-3767/20 від 22.09.2020р. на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19 скаржником було зазначено суду наступне.

Як зазначає скаржник, заяву Приватного підприємства „АДЛЄР про відкриття виконавчого провадження щодо наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 із відповідними підтверджуючими документами/доказами було отримано Другим Малиновським ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) 01 вересня 2020 року.

Натомість, як вказує скаржник, на сьогодні жодної інформації щодо результатів розгляду відповідної заяви (інформації та відкриття та/або відмову у відкритгі виконавчого провадження, повернення виконавчого документу), на адресу Стягувана не надходили.

У зв`язку із ним. Скаржник звертається до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19, суть якого зводиться до наступного.

Скаржник посилався на положення ст. 19 Конституції України та зазначав, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 19 Конституції України зобов`язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Отже, як вказує скаржник, „на підставі означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Також скаржник посилався на положення ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження та вказував, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

В цей же час, Приватне підприємство „АДЛЄР звертало увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Скаржник зазначав, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження. Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Також було зауважено та зазначено, що відповідно до Закону України „Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, Закону України „Про виконавче провадження та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2832/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішення.

Приватне підприємство „АДЛЄР пояснювало суду, що відповідно до статті 13 Закону України Про виконавче провадження та пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2832/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначає скаржник, беручи до уваги крайні терміни вчинення Другим Малиновським ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) вказаних вище відповідних виконавчих дій, Приватне підприємство „АДЛЄР мало би вже станом на сьогодні отримати відповідні постанови/повідомлення Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) як результат розгляду поданої та отриманої заяви щодо прийняття та виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19.

Проте, за твердженнями скаржника, до цього часу на адресу Приватного підприємства „АДЛЄР від Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) постанови про відкриття виконавчого провадження щодо прийняття до примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19, ані будь-яка інша інформація, не надходило, адже фактично виконавчі дії не були тому й про їх результати не було повідомлено.

Скаржник пояснює, що Приватному підприємству „АДЛЄР із даних/відомостей, котрі розміщені на офіційному сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, стало відомо, що відповідно до Постанови Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) від 03 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження №62942587 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19.

Було наголошено скаржником та зазначено, що положення статті 26 Закону України Про виконавче провадження не передбачає строк для добровільного виконання рішення суду боржником, а навпаки, зобов`язує, приступити до його примусового виконання як в момент відкриття виконавчого провадження, так і одразу після такого відкриття.

Натомість, за твердженнями скаржника, виходячи із інформації, котра містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження №62942587 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 знаходиться виключно у статусі „відкритого виконавчого провадження та без відповідного статусу „примусове виконання, котре вже мало б давно розпочатись одразу після відкриття виконавчого провадження 07 вересня 2020 року.

Скаржник посилався на приписи частини 8 статті 48 Закону України Про виконавче провадження, де зазачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

За змістом пунктів 9-11 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом щодо проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами. Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою.

Приватним підприємством „АДЛЄР було звернуто увагу на те, що є всі підстави вважати, що Другим Малиновським ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) жодних дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 не вчинив, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства, зокрема та не обмежуючись із дотриманням строків та порядку визначеного ст. 10, 26, 28, 36, пунктом 8 статті 48 Закону України Про виконавче провадження.

Разом з тим, як вказував скаржник, 05.10.2016 набрав чинності Закон України „Про виконавче провадження, яким строк здійснення виконавчого провадження не передбачено, проте статтею 2 даного Закону унормовано здійснення виконавчого провадження з дотриманням розумності строків.

Як пояснює скаржник, хоча визначення поняття „розумності строків Закон не містить, проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (гез Іисіісаіа), який, іпіег аііа (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах "Желтяков проти України" № 4994/04 від 09.06.2011).

За поясненнями скаржника, із врахуванням зазначеного вище та поданих наказів суду у даній справі на примусове виконання до органу ДВС, є всі підстави стверджувати про порушення керівником та відповідальною особою (державним виконавцем) Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) принципів неупередженості, своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених нормами Закону України „Про виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суддів.

Як вказує скаржник, в даному випадку, Другим Малнновським ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) самостійно без правового обґрунтування, керуючись власною думкою, котра не співпадає із чинним законодавством України зроблено підміну понять при оцінці понять, обставин та фактів справи, та врахування їх під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19.

Поряд із цим, Приватне підприємство „АДЛЄР зазначало та просило врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, котра викладена у Постанові від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15, згідно якої господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обгрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (пункт 7.43.)

Приймаючи до уваги викладене та зазначене скаржник - Приватне підприємство „АДЛЄР просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 із врахуванням ст. ст. 13, 18, 26, 28 Закону України Про виконавче провадження;

- зобов`язати державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом направлення на адресу Приватного підприємства „АДЛЄР Постанови (або іншого виконавчо-процесуального документу) Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса), винесену за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 та додатково обґрунтованими документами (доказами) із врахуванням ст. ст. 13, 26, 28 Закону України Про виконавче провадження.

Надаючи заперечення на скаргу по справі, Державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) було зазначено суду наступне.

Державний виконавець зазначає, що 03.09.2020р. на адресу Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання наказу суду.

Також було зазначено суду, що 03.09.2020р. старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслана рекомендованим листом боржнику та стягувачу.

Було також зазначено суду, що 03.09.2020р. сформовані запити до МВС щодо зареєстрованих транспортних засобів та до податкової служби про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб, винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, винесено постанову про арешт коштів боржника, яка надіслана до АТ „Райффайзен Банк Аваль та до інших учасників обміну інформації за АСВП, винесено постанову про арешт майна боржника.

Також державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) було пояснено, що 10.09.2020р. здійснено вихід за адресом знаходження боржника, про що складено відповідний акт державного виконавця.

З огляду на вищевикладене, державний виконавець просить у задоволенні скарги відмовити.

Суд, розглянувши матеріали поданої скарги Приватного підприємства „АДЛЄР на бездіяльність державного виконавця ДругогоМалиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як встановлено судом, 25 серпня 2020 року скаржником Приватним підприємством „АДЛЄР до Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) було скеровано заяву про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання судового наказу.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що заяву Приватного підприємства „АДЛЄР про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання судового наказу було отримано Другим Малиновським відділом ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) 01 вересня 2020р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою при отримання поштового переказу 01.09.2020р. (а.с. 101, т.2).

За твердженнями скаржника, на сьогодні жодної інформації щодо результатів розгляду відповідної заяви (інформації та відкриття та/або відмову у відкритті виконавчого провадження, повернення виконавчого документу), на адресу стягувача не надходило.

У зв`язку з викладеним, скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19.

Скарга Приватного підприємства „АДЛЄР обґрунтована неналежним виконанням з боку державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) приписів ст. 13, 18, 26, 28 Закону України „Про виконавче провадження, та направлена на зобов`язання державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом направлення на адресу Приватного підприємства „АДЛЄР Постанови (або іншого виконавчо-процесуального документу) Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса), винесену за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 та додатково обґрунтованими документами (доказами).

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".(ч. 1 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження.).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України „Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як встановлено судом, із наданих документів, Постановою від 03 вересня 2020 року ВП 62942587 старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) розглянуто заяву про примусове виконання наказу №916/3474/19, виданого 05.08.2020р. господарським судом Одеської області про стягнення заборгованості у розмірі 1035868,01 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРО ТІМ на користь Приватного підприємства „АДЛЄР та відкрито виконавче провадження з виконання наказу №916/3474/19, виданого 05.08.2020р. господарським судом Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Аналізуючи умови ч. 5 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження, де визначено, зокрема, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, та враховуючи, що виконавчий документ скаржника у даній справі, разом із відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання судового наказу, було отримано державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) 01 вересня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою при отримання поштового переказу 01.09.2020р., суд приходить до висновку, що останнім було допущено порушення виконання приписів ч. 5 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Аналізуючи умови та положення ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження, суд зазначає, що на виконавця покладено обов`язок щодо скерування рекомендованим поштовим відправленням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів та підтвердження факту виконання державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) обов`язку щодо скерування рекомендованим поштовим відправленням на адресу стягувача Приватного підприємства „АДЛЄР Постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2020р. ВП №62942587.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Поряд з цим суд зазначає, що доводи скаржника у поданій скарзі щодо того, що державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) жодних дій щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19 не вчинено не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами, наданими ДВС, оскільки державним виконавцем були надані документи в підтвердження здійснення виконавчих дій, визначених Законом України „Про виконавче провадження, а саме: матеріали справи містять постанови, винесені за час виконавчого провадження, а також відомості щодо здійснення державним виконавцем запитів та отримання інформації в рамках виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №9163474/19, що у сукупності надає можливості суду дійти до висновку, що певні виконавчі дії було зроблено державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника Приватного підприємства „АДЛЄР, що викладені у скарзі на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19 підлягають частковому задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Приватного підприємства „АДЛЄР на бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС у м. Одесі Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.08.2020р. по справі №916/3474/19 задовольнити частково.

2.Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 із врахуванням ст. ст. 13, 18, 26, 28 Закону України Про виконавче провадження.

3.Зобов`язати державного виконавця Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом направлення на адресу Приватного підприємства „АДЛЄР Постанови Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південно МРУ Міністерства Юстиції (місто Одеса), винесеної за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 05 серпня 2020 року у справі №916/3474/19 та додатково обґрунтованими документами (доказами) із врахуванням ст. ст. 13, 26, 28 Закону України Про виконавче провадження.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.10.2020р.

Ухвала набирає чинності 06.10.20р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко