ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.09.2020 справа № 908/2454/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; адреса для листування: 69009, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4), подану представником заявника Білоус Дмитром Сергійовичем, про видачу судового наказу

Стягувач: концерн «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; адреса для листування: 69009, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4; ідентифікаційний код 32121458)

Боржник: фізична особа-підприємець Четверик Марина Юріївна ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 10878,42 грн., які складаються з 8222,57 грн. основного боргу за договором № 204177 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.04.2019, 2623,63 грн. пені та 32,22 грн. 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернулося до Господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд із заявою за вих. б/н від 18.09.2020 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Четверик Марини Юріївни 8222,57 грн. основного боргу за договором № 204177 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.04.2019, 2623,63 грн. пені та 32,22 грн. 3% річних. Крім того, заявник просить стягнути з боржника судовий збір у розмірі 210,20 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Левкут В.В.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 147-149 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника (п. 2); ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання ( п. 3); вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України д заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника (п. 2); копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п. 3); інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4).

За визначенням п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом місцезнаходженням фізичної особи-підприємця Четверик Марини Юріївни є: АДРЕСА_1 . Проте, у заяві про видачу судового наказу заявником зазначено місцезнаходження боржника - АДРЕСА_1, що є порушенням п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Пунктами 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4, 5), ч. 3 (пункти 3, 4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

В обґрунтування заяви концерн "Міські теплові мережі" посилається на те, що на виконання умов укладеного сторонами договору № 204177 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.04.2019, ним у загальний період з червня 2019 року по квітень 2020 року відпущено споживачу теплову енергію на загальну суму 9111,20 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії за вказаний період та рахунками на їх оплату. Вартість отриманої теплової енергії споживачем оплачено частково в сумі 888,63 грн. В порушення умов договору споживач кошти за спожиту протягом спірного періоду теплову енергію в сумі 8222,57 грн. концерну "Міські теплові мережі" не перерахував. Разом з тим, акта приймання-передачі теплової енергії за квітень 2020 року до матеріалів заяви не надано. Заявник також вказує на наявність підстав для нарахування пені згідно з розділом «Оплата спожитих послуг» п. 13, розділом 16 п. 6, розділом 19 «відповідальність сторін» п. 2 Договору. Проте, в розрахунку пені стягувачем зазначено - «ставка пені відповідно до п. 7.2.8 договору - 1,00%», що не відповідає умовам Договору.

Враховуючи вищевикладене, наданий заявником розрахунок заборгованості ФОП Четверик М.Ю. перед концерном «Міські теплові мережі» за вказаний у ньому період та розрахунок пені за несвоєчасну оплату не підтверджується відповідними доказами, тому з поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги про стягнення заборгованості та пені у заявлених розмірах.

Таким чином, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає відповідний наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Четверик Марини Юріївни 10878,42 грн. на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 148, 149, п. 1, 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити концерну «Міські теплові мережі» у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Четверик Марини Юріївни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) 10878,42 грн.

2. Роз`яснити концерну «Міські теплові мережі» про наявність права на звернення до суду із тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника та боржника у справі.

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 28.09.2020.

Суддя В.В. Левкут