ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

(після відкриття провадження у справі)

"05" жовтня 2020 р. Cправа № 910/15588/19

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Стафійчук І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури (пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21011) в інтересах держави в особі Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

до:Дочірнього підприємства "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-3" (вул. Михайла Котельникова, буд. 23, м. Київ, 03115)

про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 826109,34 грн.

Представники сторін

прокурор Моніч Л.В., наказ №69к від 11.09.2020;

позивача Олексюк Т.С., витяг з ЄДР, посвідчення №43 від 29.11.2016;

відповідача Путілін Є.В., ордер серії ВН №131375 від 04.12.2019.

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 910/15588/19 за позовом Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до Дочірнього підприємства "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Ліфт-3" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 826 109,34 грн.

Ухвалою від 19.11.2019 відкрито провадження у справі № 910/15588/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

16.01.2020 судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі № 910/15588/19 до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18. Зобов`язано сторін повідомити Господарський суд Вінницької області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/15588/19.

04.09.2020 на адресу суду надійшло клопотання № 32/7050вих-20 від 03.09.2020 (вх. № 01-34/7808/20 від 04.09.2020) Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури про поновлення провадження у справі у зв`язку з тим, що 26.05.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 912/2385/18.

Ухвалою від 11.09.2020 поновлено провадження у справі № 910/15588/19 з призначенням підготовчого засідання на 05 жовтня 2020 р.

На визначену судом дату з`явились представники сторін.

Суд розглянувши в судовому засіданні заяву №б/н від 05.12.2019 представника відповідача про повернення позовної заяви відмовляє в її задоволенні, оскільки вона відповідає вимогам процесуального закону.

Дослідивши підставу звернення прокурора в інтересах держави в особі Вінницької міської ради в площинні правової позиції наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі №912/2385/18, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтями 174 та 176 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення або залишення позовної заяви без розгляду в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Стаття 73 Господарського процесуального кодексу України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України: позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, прокурором не обґрунтовано неналежного здійснення захисту інтересів держави позивачем, а лише зазначено, що факт протиправного та безоплатного використання земель комунальної власності порушує інтереси держави в особі Вінницької міської ради, як їх власника та без оплатне використання землі ослаблює економічні основи територіальної громади м. Вінниці.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18 зазначила, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави).

Разом з тим, позовні матеріали не містять належних доказів дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме звернення до компетентного органу з відповідним повідомленням про виявлені порушення земельного законодавства, реагування означеного органу на таке повідомлення у разі його наявності.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 ГПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином прокурором не доведено наявність підстав для представництва інтересів держави, що є не виконанням вимоги п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що має наслідком застосування положень, передбачених ч. 11 ст. 176 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 12 та 13 ст.176 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 162, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури №32/8930 вих19 від 29.10.2019 - без руху.

2. Заступнику керівника Вінницької місцевої прокуратури усунути недоліки позовної заяви №32/8930 вих19 від 29.10.2019 .

3. Встановити керівнику Вінницької місцевої прокуратури строк для усунення недоліків позовної заяви: 5 днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Попередити прокурора про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

5. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 06.10.2020.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницька місцева прокуратура (пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020);

3 - Вінницька міська рада (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050);

4 - ДП «Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Ліфт-3» (вул. Михайла Котельникова, буд. 23, м. Київ, 03115).