РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2020Справа № 910/7895/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська вода", фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 100 607,97 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2020 року акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська вода" (далі - Товариство), фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 заборгованості в сумі 100 607,97 грн., що виникла у зв`язку з неналежним виконанням Товариством своїх обов`язків за укладеним між ним та позивачем договором про надання овердрафту від 23 липня 2018 року № 015/0046/425206, а також неналежним виконанням фізичною особою ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 своїх зобов`язань за укладеними з позивачем відповідними договорами поруки від 23 липня 2018 року № 015/0046/425206/1 та № 015/0046/425206/2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 3 липня 2020 року зазначену позовну заяву Банку прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7895/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачам було визначено строк для подання відзивів на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не менше строку карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення Товариства про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 3 липня 2020 року про відкриття провадження у справі № 910/7895/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Товариства, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 114.

Копія вищенаведеної ухвали була отримана уповноваженим представником Товариства 9 липня 2020 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення цього судового відправлення.

Слід також зазначити, що з метою повідомлення фізичної особи ОСОБА_2 про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 3 липня 2020 року про відкриття провадження у справі № 910/7895/20 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на встановлену судом адресу місця проживання цього відповідача, а саме: АДРЕСА_1 .

Згідно з відстеженням пересилання поштових відправлень за допомогою сервісу вебсайту Укрпошти за штриховим ідентифікатором: 390, вказане відправлення було отримане відповідачем 24 липня 2020 року. Отримання даного відправлення відповідачем також підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про його вручення.

Крім того, з метою повідомлення фізичної особи ОСОБА_1 про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 3 липня 2020 року про відкриття провадження у справі № 910/7895/20 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на встановлену судом адресу місця проживання цього відповідача, а саме: АДРЕСА_2 .

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення з посиланням на відсутність адресата.

Згідно з пунктами 3, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення або про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачі у встановленому законом порядку були належним чином повідомлені про розгляд зазначеної справи.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 3 липня 2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте Товариство, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановлений судом строк відзивів на позовну заяву не подали, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідачів про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2018 року між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Банк, та Товариством був укладений договір про надання овердрафту № 015/0046/425206, за умовами якого позивач надав Товариству можливість використання овердрафту протягом строку його доступності в межах поточного ліміту, а останнє зобов`язалось використовувати овердрафт за цільовим призначенням з дотриманням вимог законодавства України, погасити овердрафт/кредитну заборгованість, сплатити проценти за його користування та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені цим договором у передбачені ним строки, але не пізніше дати закінчення строку овердрафту.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Розділом "визначення термінів" передбачено, що: дата закінчення строку доступності овердрафту - 22 липня 2021 року включно або інший календарний день, що передує даті закінчення строку овердрафту; дата сплати процентів - календарний день кожного місяця, що зазначається в договорі та відповідає даті відкриття поточного рахунку, а саме: 12 число, а в останній місяць користування овердрафтом/кредитною заборгованістю - дата закінчення строку овердрафту/останній день користування кредитною заборгованістю; дата закінчення строку овердрафту - 23 липня 2021 року або інший день (календарна дата), до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за договором; кредитна заборгованість - сума заборгованості позичальника, що відповідає сумі дебетового сальдо на дату закінчення строку овердрафту та/або на дату скасування максимального ліміту та поточного ліміту відповідно до умов пункту 8.3 договору; максимальний строк безперервного дебетового сальдо - максимально дозволений строк безперервного дебетового сальдо на поточному рахунку тривалістю 90 календарних днів, але не більше дати закінчення строку овердрафту; овердрафт - форма кредитування позичальника шляхом здійснення платежів (переказів) з поточного рахунку в межах поточного ліміту в разі відсутності (недостатності) грошових коштів на поточному рахунку, внаслідок чого за поточним рахунком виникає дебетове сальдо.

За умовами пунктів 1.3 та 1.4 цієї угоди максимальний ліміт становить 300 000,00 грн., у межах якого встановлюється поточний ліміт, який на дату укладення договору складає 100 000,00 грн.

З моменту виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку кредитор вважається таким, що надав позичальнику овердрафт. Дебетове сальдо, зафіксоване на поточному рахунку на кінець кожного календарного дня або сума кредитної заборгованості, є заборгованістю позичальника за овердрафтом (пункт 1.6 даного правочину).

Судом встановлено, що Банк виконав взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, надавши Товариству можливість протягом строку доступності овердрафту використати його в межах поточного ліміту, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, належним чином засвідченою копією банківської виписки по рахунку вказаного відповідача та розрахунком заборгованості за даним договором.

У пунктах 4.1 та 4.2 договору сторони погодили, що проценти за користування овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 21,5% річних. З дати скасування максимального ліміту та поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених у пунктах 8.2 та 8.3 (крім пункту 8.3.4) договору проценти за користування кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки - 40% річних.

Нарахування процентів за користування овердрафтом/кредитною заборгованістю здійснюється виходячи з зазначених у договорах розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість позичальника за овердрафтом/кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості (пункт 4.3 вказаної угоди).

За умовами пункту 4.7 даного правочину під час розрахунку процентів враховується день виникнення безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості.

Згідно з пунктом 4.8 договору позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування овердрафтом щомісяця в дату сплати процентів та остаточно при погашенні овердрафту/кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого п. 4.13 договору, та з врахуванням таких періодів: у першому календарному місяці користування овердрафтом/кредитною заборгованістю - за період з дня надання овердрафту/виникнення кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню сплати процентів; у наступних календарних місяцях - за період з календарного дня дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню дати сплати процентів; в останній календарний місяць - за період з календарного дня дати сплати процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення овердрафту/кредитної заборгованості.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 договору протягом строку овердрафту позичальник зобов`язаний здійснювати погашення овердрафту не пізніше останнього дня максимального строку безперервного дебетового сальдо та не пізніше дати закінчення строку овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше. Погашення овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на поточний рахунок позичальника. Повним погашенням овердрафту вважається відсутність на поточному рахунку дебетового сальдо на кінець банківського дня.

У пункті 8.1 договору сторони погодили, що у разі настання обставин невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цією угодою або договорами забезпечення, а також інших обставин, які на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані, а також інших обставин, визначених статтею 8 договору як обставини дефолту, Банк має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод, зокрема, вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості.

За змістом пунктів 8.6 та 8.7 цього правочину з дати скасування максимального ліміту та поточного ліміту позичальник втрачає право на користування овердрафтом, заборгованість за овердрафтом, у разі наявності дебетового сальдо, є кредитною заборгованістю та переноситься для обліку на рахунок для обліку кредитів, а нараховані проценти за користування овердрафтом переносяться на відповідні рахунки нарахованих доходів. Кредитна заборгованість, проценти та інші платежі за договором повинні бути погашені позичальником негайно, а Банк має право вчинити дії, передбачені цією статтею договору, в тому числі звернути стягнення за договорами забезпечення, пред`явити вимогу позичальнику, поручителям.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство своїх зобов`язань за вищезазначеним договором належним чином не виконало, а саме: у визначені договором строки не погасило овердрафт/кредитну заборгованість та не сплатило проценти за користування овердрафтом/кредитною заборгованістю. У зв`язку з цим у відповідача перед Банком виникла заборгованість за кредитом у розмірі 64 706,34 грн. та за відсотками - 35 901,63 грн.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 ЦК України.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України унормовано, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За умовами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв`язку з неналежним виконанням Товариством своїх зобов`язань зі сплати періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в останнього виникла прострочена заборгованість перед Банком за вищенаведеним договором. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до Товариства з вимогою від 20 лютого 2020 року № 114/5-178731 про дострокове виконання грошових зобов`язань за вказаним договором. Однак дана вимога була залишена Товариством без відповіді та задоволення.

Також судом встановлено, що 23 липня 2018 року між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Банк, та поручителями - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено відповідні договори поруки № 015/0046/425206/1 та № 015/0046/425206/2, за умовами яких поручителі зобов`язались відповідати перед Банком солідарно з Товариством за виконання останнім своїх зобов`язань за договором про надання овердрафту від 23 липня 2018 року № 015/0046/425206.

Відповідно до пункту 2.1 вказаних договорів поруки у випадку повного чи часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Матеріалами справи також підтверджується звернення Банку до поручителів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з вимогами про дострокове виконання грошових зобов`язань за вищенаведеним договором від 20 лютого 2020 року №№ 114/5-178732 та 114/5-178733. Однак відповідачами зазначені вимоги залишені без відповіді та задоволення. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Докази наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відповідальності за порушення умов вказаних договорів поруки матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач, користуючись наданим йому за договорами поруки та статтями 543, 554 ЦК України правом, правомірно звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за вищезазначеним договором овердрафту.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що загальна сума боргу за вищезазначеним договором овердрафту від 23 липня 2018 року, яка становить 100 607,97 грн. і включає 64 706,34 грн. заборгованості за кредитом та 35 901,63 грн. заборгованості за відсотками, підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідачі на момент прийняття рішення не надали документів на підтвердження погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за вищенаведеним кредитним договором у вказаному розмірі підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої Банком суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська вода" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 114; ідентифікаційний код 41199247) та фізичної особи ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та фізичної особи ОСОБА_2 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, місто Київ, вулиця Лєскова, будинок 9; ідентифікаційний код 14305909) 64 706 (шістдесят чотири тисячі сімсот шість) грн. 34 коп. заборгованості за кредитом, 35 901 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот одну) грн. 63 коп., а також 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 вересня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко