ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2020 р. Справа№ 911/131/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд"

на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2020 (повний текст рішення складено 12.06.2020)

у справі № 911/131/20 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Поди Юрія Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд"

про стягнення 55 828, 19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В січні 2020 року фізична особа-підприємець Пода Юрій Володимирович звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" про стягнення 46 500, 00 грн. основний борг за договором поставки та 9 328,19 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 24.07.2019 № 24/07-1 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі №911/131/20 позов задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на користь Фізичної особи - підприємця Поди Юрія Володимировича стягнуто 46 500 грн. основного боргу, 6 044, 20 грн пені, 4 705, 88 грн витрат на послуги адвоката та судовий збір у розмірі 1 978, 35 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що сума заборгованості підтверджується зібраними у справі письмовими доказами. Також, суд зробивши власний перерахунок заявленої до стягнення пені, дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду нарахування пені та не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені.

Ухвалюючи рішення в частині розподілу витрат професійну правничу допомогу суд вказав на те, що заявлений позивачем розмір таких витрат не відповідає вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України. Документально підтвердженими, за висновками суду, є витрати в розмірі 5 000 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд» звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом не дотримано принципу співмірності стягнутих витрат на оплату послуг адвоката, а також, що судом не взято до уваги клопотання відповідача про перенесення розгляду справи у зв`язку з карантинними обмеженнями.

Позиції інших учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скарну, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2020 справу №911/131/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М. , Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі № 911/131/20 залишено без руху; надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до суду апеляційної скарги, яка відповідає вимогам встановленим ст. 258 ГПК України.

17.08.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана (виправлена) уточнена апеляційна скарга з доказами її надсилання іншій стороні у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі № 911/131/20, розгляд скарги призначено в засіданні суду на 23.09.2020.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

22.09.2020 на адресу суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 23.09.2020, у зв`язку з перебуванням директора товариства у відрядженні з 21 по 25 жовтня 2020 року та відсутністю інших представників. При цьому, до клопотання додані наказ № 70/08 від 18.09.2020 про відрядження директора ТОВ "Добродія Трейд" Мельника П.П. з 21.09.2020 по 25.09.2020 та відповідне посвідчення про відрядження.

Зазначене клопотання колегією відхиляється з таких підстав.

Частиною 2 статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Тобто положеннями вказаної статті визначено, що розгляд справи може бути відкладено у випадку неможливості явки представника сторони у судове засідання за наявності обґрунтованих причин такої неявки та за умови дотримання встановленого цим Кодексом строку, у межах якого може бути здійснено відкладення.

Оскільки явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення скаржника про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що у клопотанні не наведено поважних причин неможливості явки представника скаржника у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність процесуальних підстав для відкладення розгляду справи. Водночас колегією береться до уваги те, що позиція скаржника викладена безпосередньо у поданій ним апеляційній скарзі, матеріали справи містять достатній обсяг відомостей, необхідний для розгляду апеляційної скарги, і такий розгляд може бути здійснений й за відсутності представника скаржника.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору поставки від 24.07.2019 № 24/07-01, укладеного року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Добродія Трейд» та фізичною особою - підприємцем Подою Юрієм Володимировичем, останній взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а покупець - прийняти й оплатити товар, обсяг, найменування, асортимент, ціна, умови поставки якого визначаються у специфікації (у випадку її укладення) та у видатковій накладній, яка з моменту підписання є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2.1. Договору).

Згідно з п. 1.3. договору постачальник гарантує, що товар, зазначений у даному договорі, на момент укладання договору належить постачальнику на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження арештом, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь - якими фізичними або юридичними особами чи державою, а також не обтяжений будь-яким іншим чином передбаченим діючим законодавством України.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах:

- FCA (франко-перевізник покупця), умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року), які застосовують урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що датою поставки товару постачальником вважається: при поставці на умовах FCA - дата завантаження товару зазначена у товарно - транспортній: даній або дата експрес-накладної, за якою товар був переданий кур`єрській службі доставки.

Згідно з п. 2.3. договору перехід права власності на товар виникає з моменту здійснення покупцем повної оплати за товар що поставляється.

За положеннями п.п. 2.8, 2.9 договору постачальник здійснює передачу товару, перевізнику покупця протягом 21 (двадцять одного) календарного дня з моменту отримання передплати від покупця. Постачальник вважається таким, що здійснив свій обов`язок з поставки, з моменту передачі товару перевізнику покупця.

Під партією товару для цілей цього договору сторони розуміють товар зазначений у видатковій накладній.

Пунктами 4.2, 4.3 договору передбачено, що покупець здійснює оплату за товар на умовах 50% передплати на підставі рахунку наданого постачальником згідно заявки покупця. Рахунок постачальника дійсний протягом 5 (п`ять) днів. Решта, тобто 50% вартості товару, оплачується покупцем протягом 5 (п`ять) днів з моменту отримання товару.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з банківського рахунка покупця; Зобов`язання покупця по оплаті вважаються виконаними з дати списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Відповідно до п. 5.3. договору за порушення строків оплати товару, передбачених цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 року, але у будь - якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 8.1 договору).

24.07.2019 до договору поставки № 24/07-01 від 24.07.2019 підписано специфікацію № 1, в п. 2 якої зазначено, що продавець передає товар на умовах FCA (франко - перевізник покупця ) за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, вул. Лесі Українки, 21 у строк, що не перевищує 21 (двадцять один) календарний день з моменту внесення передоплати покупцем.

В п. 3 зазначеної специфікації № 1 встановлено, що оплата за товар здійснюється на наступних умовах: 50% передплата на підставі рахунку, наданого постачальником, згідно заявки покупця; 50 % протягом 5 днів з моменту отримання товару.

Постачальником було виставлено Покупцеві рахунок - фактуру № 01/08-01 від 01.08.2019 на суму 153 000, 00 грн.

06.08.2019 покупець оплатив передоплату 50% у розмірі 76 500, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 743381563.

27.08.2019 позивачем поставлено товар на суму 153 000, 00 грн., що підтверджується накладною № 27/08-01, підписаною сторонами.

11.10.2019 позивач направив на електронну пошту відповідача претензію про сплату заборгованості.

Платіжним дорученням № 777966491 від 11.10.2019 відповідачем сплачено 30 000, 00 грн.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач посилався на те, що відповідачем порушено умови договору поставки № 24/07-01 в частині повної оплати за поставлений позивачем товар у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 46 500, 00 грн. основного боргу, 9 328, 19 грн. штрафних санкцій., з яких пеня - 6 218, 69 грн., штраф - 3 109, 50 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 46 500 грн. основного боргу, 6 044, 20 грн пені, 4 705, 88 грн витрат на послуги адвоката та судовий збір у розмірі 1 978, 35 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Виходячи із змісту уточненої апеляційної скарги скаржник фактично не погоджується із розподілом витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4 705, 88 грн. При цьому, рішення суду першої інстанції в частині основних позовних вимог ним не оскаржується.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Позивачем, серед іншого, заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката (5 000 грн - оплата виконаної роботи адвоката та 15 000 грн послуги адвоката з розгляду справи у суді).

На підтвердження зазначеної вимоги позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 27.12.2019, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатом Макаренко О.М, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2336 від 14.11.2006, акт виконаних робіт від 08.01.2020, відповідно до якого загальна вартість послуг, наданих адвокатом складає 15 000, 00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач сплатив на користь адвоката грошові кошти в розмірі 5 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 08.01.2020.

Відповідач у відзиву на позовну заяву заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. та послуг адвоката по розгляду справи у суді - 15 000, 00 грн. та вказав, що така сума є завищена та не відповідає критеріям розумності та співмірності.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом Макаренко О.М. професійної правничої допомоги позивачу в межах даної справи на суму 5 000,00 грн (сплата коштів підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 08.01.2020), місцевий господарський суд вмотивовано стягнув судові витрати в розмірі 4 705, 88 грн, зважаючи на пропорційність задоволених позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010), а також те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у суді апеляційної інстанції, дійшла висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі №911/131/20 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" - без задоволення.

Судові витрати.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає і судові витрати за її подання покладаються судом на скаржника відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі №911/131/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд".

4. Матеріали справи №911/131/20 повернути до господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено - 28.09.2020.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко