ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" жовтня 2020 р. Справа № 914/2699/15

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

Хабіб М.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне Львівської області б/н б/д (вх.№ЗАГС 01-05/2382/20 від 01.09.2020)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.07.2020 (колегія суддів: головуючий суддя Стороженко О.Ф., судді Березяк Н.Є., Щигельська О.І.)

про поновлення пропущеного строку на пред`явлення до виконання ухвали суду від 23.03.2016 у справі №914/2699/15

за позовом Споживчого кооперативу Степана Бандери, м. Тернопіль

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне Львівської області

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 8718332,47 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне Львівської області

до відповідача Споживчого кооперативу Степана Бандери, м. Тернопіль

про розірвання договору будівельного підряду №29а/12-Т від 17.07.2012 та стягнення збитків у розмірі 396318,93грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне Львівської області б/н б/д (вх.№ЗАГС 01-05/2382/20 від 01.09.2020) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.07.2020 у справі №914/2699/15 залишено без руху. Зобов`язано апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати докази належного представництва підписанта апеляційної скарги ОСОБА_1 ; надати інші докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але не пізніше 24.09.2020. Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження або апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала суду мотивована тим, що представником Калужною С.Р. не надано повноважень належного представництва, а також тим, що наведені апелянтом підстави для пропуску строку для апеляційного оскарження є неналежними, оскільки перевіривши на сайті Укрпошти відповідно до штрихового кодового ідентифікатора №034 шлях відправлення, судом встановлено, що відправлення прийняте 03.08.2020, відправлення вручено: особисто - 06.08.2020, а не 15.08.2020, як зазначено скаржником.

А отже, оскільки оскаржувана ухвала прийнята 29.07.2020, останнім днем для подання апеляційної скарги був 17.08.2020, натомість апеляційну скаргу подано 25.08.2020.

При цьому, судом апеляційної інстанції звернуто увагу скаржника на те, що надані докази - витяг з Книги обліку вхідної документації (вх. №13342034 від 15.08.2020) є неналежними, з огляду на те, що запис у Книзі обліку вхідної документації проставляється власноруч скаржником, який є зацікавленою особою, а не незалежним органом.

На адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків №110/Т від 23.09.2020, до якої долучено належні повноваження адвоката Калужної С.Р.

Отже, апелянт виконав вимоги ухвали суду щодо надання відповідних повноважень представництва.

Щодо зазначення інших причин щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначив, що оскаржувану ухвалу ним отримано 15.08.2020, на підтвердження чого надав витяг з Книги для запису рекомендованих поштових відправлень із датою та підписом уповноваженого представника товариства. При цьому, скаржник зазначає, що товариство звернулося до Укрпошти з проханням надати докази отримання цього рекомендованого листа 15.08.2020.

Апелянт у поданій заяві також зазначає, з покликанням на практику Європейського Суду з прав людини, що необґрунтована та незрозуміла відмова у відкритті апеляційного провадження спричиняє порушення охоронюваних законом прав та інтересів особи та безумовно сприймається як порушення права на доступ до правосуддя.

Суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини цього пропуску поважними.

Відповідну заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою.

Звертаючись з апеляційною скаргою поза межами строку на апеляційне оскарження, заявник з урахуванням положень ГПК України не позбавлений права на поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення.

При цьому, клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами ГПК України.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

Відповідно до ст. ст. 74, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З аналізу поданої заяви про усунення недоліків вбачається, що незважаючи на встановлені недоліки ухвалою суду апеляційної інстанції щодо отримання оскаржуваної ухвали скаржником 06.08.2020, а не 15.08.2020, що підтверджується відповідним запитом на сайті Укрпошти відповідно до штрихового кодового ідентифікатора №034, скаржник відповідні твердження не спростовував, інших причин пропуску строку не навів.

При цьому, повторно зазначив, що отримав оскаржувану ухвалу 15.08.2020, що підтверджується витягом з Книги для запису рекомендованих поштових відправлень із датою та підписом уповноваженого представника товариства. При цьому, скаржник зазначає, що товариство звернулося до ПАТ «Укрпошта» з проханням надати докази отримання цього листа 15.08.2020, однак доказів такого звернення до заяви про усунення недоліків, як і відповіді ПАТ «Укрпошта» не надав.

Щодо витягу з Книги обліку вхідної документації (вх. №13342034 від 15.08.2020) як доказу отримання рекомендованої кореспонденції, то суд апеляційної інстанції повторно зазначає, що такі докази є неналежними, з огляду на те, що запис у Книзі обліку вхідної документації проставляється власноруч скаржником, який є зацікавленою особою, а не незалежним органом. Вказаної позиції дотримується також Верховний Суд у постанові № 906/345/19 від 18.03.2020.

Враховуючи викладене, дослідивши подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням поданої на виконання вимог ухвали суду від 07.09.2020 у якості усунення недоліків апеляційної скарги заяви з додатковим обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку, суд апеляційної інстанції визнав наведені в ній доводи та причини в її обґрунтування, неповажними.

Згідно ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 261 ГПК України у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Будова-Захід, с. Смільне Львівської області б/н б/д (вх.№ЗАГС 01-05/2382/20 від 01.09.2020) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.07.2020 у справі №914/2699/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню до Верховного Суду відповідно до вимог ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Додаток:

в адресу скаржника апеляційна скарга з додатками на 15 арк.

Головуючий-суддя О.І. Матущак

О.П.Дубник

М.І. Хабіб