ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 вересня 2020 року Справа № 903/495/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1- адвоката Сороки В.Г.

представників відповідача 2- адвоката Гринчука І.С., адвоката Сороки В.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська ОТБ"

2) Волинської обласної спілки споживчих товариств

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Огей Наталія Миколаївна

про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

встановив: позивач - ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів: ТОВ "Ковельська ОТБ" та приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Огей Наталії Миколаївни, в якому просив скасувати записи про реєстрацію іпотеки та обтяжень, номери: 46781103; 46781014; 4678109; 46780992 від 08.05.2019 року, здійснені приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Огей Наталією Миколаївною на підставі договору іпотеки від 08.05.2019 року. Також, просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2019 року по справі №159/1792/19 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна:

- склад О-1, загальна площа 1047 (кв.м): Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, Адреса: АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення, склад Д-1 загальна площа 1205.91 (кв.м): Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, Адреса: АДРЕСА_1 , власником яких є ТОВ "Ковельська ОТБ".

Проте, всупереч ухвалі про забезпечення позову, 06.05.2019 року ТОВ "Ковельська ОТБ" уклала договір поворотної фінансової допомоги (позики) з Волинською облспоживспілкою в розмірі 200 тис. грн. та 08.05.2019р. між сторонами укладено іпотечний договір, згідно якого для забезпечення повернення позики в сумі 200000 гривень в іпотеку передано майно, на яке накладено арешт.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Огей Наталією Миколаївною до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесені записи про реєстрацію іпотеки та реєстрацію обтяжень на майно, яке перебуває під арештом: № 46781103 від 08.05.2019р.; № 46781014 від 08.05.2019р., № 46781091 від 08.05.2019р., №46780992 від 08.05.2019р.

Об`єкти нерухомості на час прийняття спірних рішень перебували під забороною на відчуження, відтак іпотекодавець не мав право вільно розпоряджатися цим нерухомим майном, адже про встановлену судом заборону відчужувати зазначене майно йому було відомо.

На момент прийняття спірних рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень були відомості про арешт майна - ухвала Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2019 року по справі № 159/1792/19. Державний реєстратор не використала відомості з вказаного реєстру та здійснила спірні записи.

Ухвалою суду від 13.07.2020 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

24.07.2020р. відповідач 2 - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Огей Наталія Миколаївна надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-57/4285/20), в якому зазначила, що вимога позивача про скасування записів про реєстрацію обтяжень є необгрунтованою, а залучення нотаріуса/державного реєстратора у якості відповідача є помилковим, необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Позовні вимоги не визнає та просить у їх задоволенні відмовити, підготовче засідання та судовий розгляд даної справи проводити без її участі.

24.07.2020р. відповідач 1 - ТОВ "Ковельська ОТБ" також надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-57/4586/20), в якому зазначив, що доводи позивача є абстрактними, не містять жодного обгрунтування негативного впливу оскаржуваних записів про обтяження нерухомого майна на конкретні, реальні, індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача. Це свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Безпосередньо позивач не є потерпілим від вчинення записів про реєстрацію обтяжень, оскільки вони не спричинили жодного негативного впливу саме на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди.

На підставі викладеного, відповідач 1 просить суд відмовити в задоволенні позову та зазначає, що орієнтовна сума судових витрат ТОВ "Ковельська ОТБ" складається з витрат на правничу допомогу в сумі 11000грн.

28.07.2020р. позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх.№01-57/4657/20), в якій не погодився з запереченнями відповідача 1- ТОВ "Ковельська ОТБ", викладеними у відзиві. Також, подав клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в якому зазначив, що, визначаючи коло відповідачів, позивачем помилково визначено відповідачем 2- приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Огей Наталію Миколаївну.

Ухвалою суду від 04.08.2020р. продовжено строк підготовчого провадження до 12.10.2020р., замінено первісного відповідача - приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Огей Наталію Миколаївну на належного відповідача - Волинську обласну спілку споживчих товариств.

31.07.2020р. позивач також надіслав на адресу суду заяву про зміну предмета позову (вх. №01-72/10/20), в якій просив прийняти дану заяву та скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу, Волинської області Огей Наталії Миколаївни Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 46781103,46781014,46781091,46780992 від 08.05.2019 року. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Судом встановлено, що заява позивача про зміну предмета позову відповідає вимогам, встановленим ст. 170 ГПК України та прийнята судом.

03.09.2020р. позивач у судовому засіданні подав клопотання про приєднання до матеріалів справи ухвали Верховного суду по справі №159/5585/19 від 14.07.2020р.

03.09.2020р. представником відповідача подано через відділ документального забезпечення суду відзив на позовну заяву (вх.№01-57/5603/20), в якому відповідач заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Також, 03.09.2020р. представник відповідача подав клопотання (вх.№01-83/173/20), в якому просив суд закрити провадження у справі, оскільки позивач у справі ОСОБА_1 є фізичною особою. Таким чином дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки первісного відповідача - Приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Огей Наталію Миколаївну замінено на належного відповідача- Волинську обласну спілку споживчих товариств, а позивач просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ухвалою суду від 03.09.2020р. залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Огей Наталію Миколаївну та відкладено підготовче засідання на 16.09.2020.

Ухвалою суду від 16.09.2020 повідомлено третю особу - приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Огей Наталію Миколаївну, що підготовче засідання буде продовжено "29" вересня 2020 р.

17.09.2020 від позивача надійшли письмові пояснення (вх.01-57/5932/20) , в яких останній вказує, що позовні вимоги слід розглядати за правилами ГПК України, а в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити.

Розглянувши клопотання відповідача - ТОВ "Ковельська ОТБ" про закриття провадження у справі та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Так, за змістом пунктів 1, 15 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів віднесені справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець надав можливість звернення до господарських судів учасникам (засновникам, акціонерам, членам) юридичної особи, які можуть бути як юридичними особами, так і фізичними особами, які не є підприємцями.

Даною нормою віднесено до юрисдикції господарських судів справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин між юридичною особою та учасником, у тому числі учасником який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

Згідно п.6 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди також розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відтак, для віднесення справи до своєї юрисдикції, господарському суду необхідно визначити, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за умов участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Разом з тим, позивачем у даній справі є фізична особа, яка не набула статусу суб`єкта підприємницької діяльності. При цьому вказаний спір не є таким, що виник з корпоративних відносин, в якому фізична особа, яка не є підприємцем, може бути стороною в господарському суді.

Предметом спору у даній справі є скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а не визнання недійсним основного чи похідного зобов`язання.

Як встановлено судом, позивач у справі не є стороною договору іпотеки від 08.05.2019, укладеного між відповідачами. Також, позивач не є учасником ТОВ "Ковельська ОТБ" чи Волинської облспоживспілки, які уклали цей договір іпотеки.

Крім цього, спір про визнання недійсним договору іпотеки від 08.05.2019, на підставі якого прийняті оскаржувані рішення, розглядався в порядку цивільного судочинства (постанова Волинського апеляційного суду від 19.05.2020 у справі №159/5585/19).

Посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.04.2020 у справі №295/5047/18 є безпідставними, оскільки в даному випадку спір не стосується правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, яке виникло між двома юридичними особами, а також стороною похідного зобов`язання (договору іпотеки) не є позивач - фізична особа.

Також, є безпідставним посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у господарській справі №904/3657/18, в якій Велика Палата не встановила підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з непідсудністю справи в порядку господарського судочинства, оскільки у зазначеній справі Велика Палата дійшла висновку, що даний спір має ознаки корпоративного, а тому розглядається в порядку господарського судочинства.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що позивачем у справі є фізична особа, яка не набула статусу суб`єкта підприємницької діяльності, не є стороною договору іпотеки та спір не містить ознак корпоративного спору, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1.ч.1.ст.231 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України суддя закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Одночасно, суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Згідно п.2 ч.2 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судового збору між сторонами не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 20, 185, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в :

Закрити провадження у справі №903/495/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північно- західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.09.2020.

Суддя О. Г. Слободян