ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Справа № 906/1297/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 (повний текст складено 18 березня 2020 року, суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Малинтеплоенерго"

про стягнення 540 645,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 частково задоволено позов Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" про стягнення 540645,51 грн. Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (11603, Житомирська область, місто Малин, вул. Василя Стуса, 23, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ) 309253,41 грн - основний борг; 65299,42 грн пеня; 32795,26 грн - 3 % річних, 130344,22 грн - інфляційних, 8065,38 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу №4029/16-БО-10 від 15 грудня 2015 року позивач передав у власність відповідачу природний газ на загальну суму 556510,29 грн. Відповідач в порушення своїх зобов`язань оплатив отриманий природний газ частково та з порушенням строків, визначених у пункті 6.1 договору, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за отриманий природний газ, яка становить 309253,41грн. За порушення строків проведення розрахунків позивачем на підставі пункту 8.2 договору заявлено до стягнення з відповідача 65299,42 грн пені. За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 32795,26 грн 3% річних та 133297,43 грн інфляційних. Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань, суд встановив, що позивачем при нарахуванні інфляційних за квітень 2016 року на суму простроченої заборгованості 97877,80грн, з травня 2016 року по листопад 2016 року на суму 64687,10грн, з грудня 2016 року по серпень 2019 року на суму 53972,80 грн на суму 53972,80 грн допущено арифметичну помилку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 2953,21 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що сума інфляційних втрат заявлена до стягнення з відповідача становить 133297,43 грн. Оскаржуваним рішенням стягнення інфляційних втрат задоволено частково, а саме: ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 130344,22 грн. Господарський суд Житомирської області частково відмовляючи у задоволенні стягнення інфляційних втрат зазначив, що заявником допущено арифметичну помилку. Проте, в чому саме полягає арифметична помилка судом не зазначено.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що нарахуванню згідно інфляційних процесів підлягають не тільки основна сума боргу, а й суми, на які збільшився борг за попередні періоди внаслідок інфляційних процесів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 квітня 2020 року у справі №906/1297/19 поновлено АТ "НАК "Нафтогаз України" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19, відкрито апеляційне провадження та призначено дату судового засідання на 19 травня 2020 року.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Демидюк О.О. з 18 травня 2020 року по 31 травня 2020 року включно судове засідання у справі №906/1297/19 19 травня 2020 року не відбулось.

Ухвалою від 01 червня 2020 року розгляд апеляційної скарги призначено на 16 червня 2020 року об 11:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 червня 2020 року у справі №906/1297/19 зупинено апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною Палатою Верховного Суду у справі №905/21/19. Зобов`язано учасників справи невідкладно повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про результати розгляду справи №905/21/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 вересня 2020 року поновлено провадження у справі №906/1297/19 та призначено дату судового засідання на 06 жовтня 2020 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №01-04/569 від 05 жовтня 2020 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №902/171/19 - Павлюк І.Ю. у період з 05 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року включно, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою від 05 жовтня 2020 року у справі №906/1297/19 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Про розгляд даної справи відповідач повідомлявся шляхом надіслання ухвал суду на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідач заяв про зміну місцезнаходження до суду не подавав.

На поштову адресу місця реєстрації відповідача апеляційним судом завчасно направлялися ухвали про дату, час та місце судового засідання, однак вони поверталися на адресу суду з відміткою "не вручено, інші причини".

Згідно з даними офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" копію ухвали суду апеляційної інстанції про поновлення провадження у справі та призначення дати засідання на 06 жовтня направлено відповідачу на його адресу зазначену у ЄДРПУО, однак "відправлення не вручено: інші причини".

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, оскільки ухвали у даній справі направлялись на юридичну адресу місцезнаходження відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - скасуванню.

Рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 переглядається в оскаржуваній частині, а саме в частині вимоги про стягнення 133297,43 грн. інфляційних втрат.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач, постачальник) та Комунальним підприємством "Малинтеплоенерго" (відповідач, споживач) укладено договір №4029/16-БО-10 постачання природного газу з додатковими угодами №1 від 31 грудня 2015 року та №2 від 29 січня 2016 року.

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього Договору.

За умовами пункту 1.2. договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, для надання послуг з опалення та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та іншим споживачам.

Згідно пункту 1.2 в редакції додаткової угоди №1 від 31 грудня 2015 року газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями та іншими споживачами.

Умовами пункту 6.1 договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 31 грудня 2015 року) визначено, що оплата планових обсягів газу з урахуванням вартості транспортування магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 556510,29 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31 січня 2016 року, від 29 лютого 2016 року, від 31 березня 2016 року.

Як було встановлено місцевим судом, відповідач свої зобов`язання за договором в частині оплати вартості отриманого природного газу виконав частково та оплатив природний газ на суму 247256,88 грн, що підтверджується даними бухгалтерського обліку позивача та банківськими виписками.

За умовами пункту 10.3 договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

У зв`язку з неналежним та несвоєчасними виконанням зобов`язань згідно договору постачання природного газу №4029/16-БО-10 від 15 грудня 2015 року, позивач, серед іншого, заявив до стягнення з відповідача на підстав частини 2 статті 625 ЦК України 133297,43 грн інфляційних.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань, місцевий суд встановив, що позивачем при нарахуванні інфляційних за квітень 2016 року на суму простроченої заборгованості 97877,80 грн, з травня 2016 року по листопад 2016 року на суму 64687,10 грн, з грудня 2016 року по серпень 2019 року на суму 53972,80 грн на суму 53972,80 грн допущено арифметичну помилку. З урахуванням виявлених помилок суд здійснив власний розрахунок інфляційних, за яким за заявлений позивачем період інфляційні становлять 130344,22 грн.

Однак колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається "послідовність, утворена за певною закономірністю".

При зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн.) до уваги береться сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу, " і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

"Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ",

де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, і від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Такий спосіб розрахунку інфляції за статтею 625 Цивільного кодексу України з точки зору математичного підходу не є єдиним, але вбачається найбільш простим для застосування юристами.

Отже, при зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від суми основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати касаційного господарського суду від 26 червня 2020 року у справі №905/21/19.

Колегією суддів перевірено здійснений АТ НАК "Нафтогаз України" розрахунок інфляційних втрат /а.с. 23-25/ та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 2953,21 грн, а тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 2953,21 грн.

З огляду на викладене апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення у частині відмови у стягненні інфляційних втрат у розмірі 2953,21 грн, - з прийняттям про у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 2953,21 грн. В іншій частині судове рішення не переглядалось.

У відповідності до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 в оскаржуваній частині задоволити.

Рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 2953,21 грн. В цій частині прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 2953,21 грн.

Пункти 2, 3 резолютивної частини рішення господарського суду Житомирської області від 12 березня 2020 року у справі №906/1297/19 викласти в наступній редакції:

"2. Стягнути з Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (11603, Житомирська область, місто Малин, вул. Василя Стуса, 23, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ( 01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ): 309253,41 грн - основний борг; 65299,42 грн пеня; 32795,26 грн - 3 % річних; 133297,43 грн - інфляційних; 8109,68 грн судового збору.".

Стягнути з Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" (11603, Житомирська область, місто Малин, вул. Василя Стуса, 23, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1297/19 повернути до господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "07" жовтня 2020 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.