ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа№ 910/15376/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників зазначених в протоколі від 29.09.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 (повний текст складено 17.06.2020)

у справі № 910/15376/19 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

про стягнення 897 130,77грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - відповідач) про стягнення 640 276,61 грн медичних витрат, 256 854,16 грн сервісної винагороди та 13 456,96 грн судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №65-К про надання асистенських послуг №SGU-VUSO-06/11/14 від 11.11.2014 в частині оплати за надані позивачем послуги згідно актів врегулювання збитків №7-19, №8-19/2 від 04.06.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі №910/15376/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» 575 037,43грн відшкодування медичних втрат, 231 354,73грн відшкодування агентської винагороди та 12 095,88грн судового збору, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку про те, що доведеними є вимоги про стягнення 575 037,43 грн відшкодування медичних витрат та 231 354,73 грн відшкодування агентської винагороди.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі №910/15376/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предмет, підстави позову та суб`єктивний склад сторін у справі №910/20780/16 в частині відшкодування медичних витрат в сумі 640 276,61 грн та сервісної винагороди в сумі 256 854,16 грн є тотожними з предметом, підставами та суб`єктивним складом сторін у даній справі, а тому суд мав закрити провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» зазначило, що суд першої інстанції неправомірно застосував норми матеріального права, а саме: ч. 7 ст. 180, ч. 1 ст. 193 Господарського суду України, ст.ст. 6, 509, 526, 626, 627, 629, ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України. Страхові випадки із застрахованими особами, вказаними в акті врегулювання збитків №7-19 від 04.06.2019 на суму 447 655,92 грн відбулись у липні 2015 року, а в акті №8-19/2 від 04.06.2019 на суму 192 620,69 грн у серпні 2015 року, таким чином, на думку відповідача, суд першої інстанції не міг застосовувати до спірних правовідносин п. 6.4. розділу 6 договору в редакції додаткової угоди №3.

Також апелянт вказав, що судом першої інстанції не враховано, що обов`язок відповідача (страховика) щодо відшкодування витрат агента на оплату послуг третіх осіб, зокрема, медичних установ, виникає лише у випадку, якщо треті особи були залучені позивачем (агентом) в порядку п. 3.3. договору і їхні послуги були ним оплачені.

Крім того, відповідач зазначив, що Господарським судом міста Києва порушено норми процесуального права, оскільки суд прийняв рішення на підставі недопустимих та недостовірних доказів, медичні рапорти, складені медичними клініками Туреччини, складені на іноземних мовах (англійська, турецька), без нотаріально засвідчених перекладів документів державною мовою. Платіжні документи про перерахування коштів на користь компанії Savitar Group LTD, яка ніяких медичних послуг застрахованим особам не надавала.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» у справі №910/15376/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі №910/15376/19. Справу призначено до розгляду на 01.09.2020. Надано учасникам справи право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, заперечення до 10.08.2020.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» надало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із розглядом справи №910/20780/16, оскільки у справі №910/15376/19 подано нові докази, відкореговані акти врегульованих збитків, які датовані 2019 роком, копії медичної документації страхових справ, гарантійні листи, акти виконаних робіт, які датовані 2019 року, платіжні доручення та інвойси, які датовані 2019 роком.

Позивач зазначив, що умови договору не зобов`язують його здійснювати попередню оплату послуг медичних закладів до отримання відповідних коштів від ПАТ «СК «ВУСО», що спростовує доводи відповідача про необхідність надання довідки про оплату. Умовами договору передбачено надання залученим третім особам - медичним закладам гарантійних листів від імені позивача.

Також позивач зазначив, що в матеріалах справи №910/15376/19 знаходиться пакет документів чітко передбачений договором №65-К від 11.11.2014 із перекладом на російську мову, як це передбачено додатком №1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 відкладено розгляд справи на 09.09.2020.

У судовому засіданні 09.09.2020 оголошено перерву до 15.09.2020.

У судовому засіданні 15.09.2020 оголошено перерву до 29.09.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 29.09.2020 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду від 26.05.2020 у справі №910/15376/19 залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання 29.09.2020 не з`явився посилаючись на карантин, просив здійснювати апеляційний розгляд без його участі.

Відповідно до п. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених відповідно до ст.120 ГПК України про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзив на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

11.11.2014 між ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» (страховик) та ТОВ «Савітар Груп» (агент) укладений договір № 65-К про надання асистентських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 (далі - договір), за умовами якого страховик доручає, а агент приймає на себе зобов`язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договорами укладеними між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України «Про страхування», в яких визначено перелік послуг та умов, які отримує застрахована особа в межах та у термін дії договору згідно відповідних Правил - додаток № 3 до даного Договору. Послуги агента включають формування, обслуговування та зберігання протягом 1 (одного) року реєстру звернень застрахованих осіб, ведення документації, організацію та контроль обміну інформацією, надання послуг цілодобової диспетчерської служби згідно умов договору та програми страхування. (т.1, а.с. 29-32).

Згідно з п. 2.1. договору «застрахована особа» особа (страхувальник, або у випадку, передбачених законодавством, вигодонабувач або застрахована особа), дані про яку передані страховиком агенту належним чином (так як обумовлено даним договором), на підставі укладених страховиком договорів страхування (далі - страховий поліс), асистентське обслуговування яких здійснюється агентом в порядку, встановленому даним договором.

В п. 2.2. договору визначено, що «послуги» - медичні, медико - транспортні та інші транспортні, інформаційні та супутні послуги, що надаються застрахованим особам в період дії договору страхування та інші послуги, обумовлені в розділі 3 цього договору.

Згідно з п. 2.3. договору «кореспондент» «підрядник» - медична або інша структура, юридична або фізична особа, призначена агентом для надання послуг застрахованим особам, в тому числі, але не обмежуючись цим: медичні транспортні організації; авіакомпанії, лікарні, клініки, приватні лікарні, ритуальні установи, телекомунікаційні компанії.

В п. 2.6. договору визначено, «страховий випадок» - будь-яка подія, що класифікується в якості страхової події по страховому полісу, в силу настання якої застрахована особа має право заявляти свої права вимоги по наданню йому послуг у вигляді та об`ємі, передбачених страховим полісом.

Перелік послуг, які агент зобов`язався надати при зверненні застрахованої особи або її представника впродовж застрахованої поїздки, сторони погодили у розділі 3 договору, такими послугами, зокрема є: медична підтримка, яка включає: медичну консультацію по телефону з наданням медичних рекомендацій; надання медичної інформації, організація консультації лікаря; організація госпіталізації; медичний моніторинг в період госпіталізації; організація репатріації останків; доставка медикаментів при невідкладній ситуації та сприяння впродовж поїздок, що включає в себе: надання інформації про перекладачів; надання юридичної інформації; сприяння при втраті або затримці багажу; сприяння при втраті документів; передача термінових повідомлень; організація відвідування застрахованої особи; організація супроводу неповнолітніх дітей; організація дострокового повернення застрахованої особи; організація тимчасового повернення застрахованої особи з поїздки; організація (або організація оплати вже наданих послуг третім особам) пошуково-рятувальних заходів; організація надання допомоги, необхідність в якій з`явилася в результаті терактів або в результаті стихійного лиха; організація повернення особи, яка супроводжувала застраховану особу; організація надання технічної допомоги; організація відшкодуванню збитку здоров`ю та/або майну третіх осіб в результаті ненавмисних дій застрахованої особи.

Для реалізації зобов`язань, перерахованих в п.п. 3.1., 3.2. договору, агент має право на залучення третіх осіб (медичні установи, транспортні компанії, в т.ч. авіакомпанії, організації, що реалізують медичні препарати та товари медичного призначення, бюро, що надають послуги перекладачів, кур`єрські служби і юридичні компанії, тощо). Агент від свого імені укладає договори з третіми особами, надає гарантійні листи та проводить оплату послуг і медичних препаратів третім особам в разі їх залучення до процесу врегулювання страхових випадків з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи. (п. 3.3. договору).

Порядок надання послуг погоджений у розділі 4 договору.

Згідно з п. 5.1.2. договору страховик зобов`язаний проводити оплату сервісної винагороди агента у відповідності до умов цього договору.

Страховик зобов`язаний відшкодовувати витрати агента на оплату послуг третіх осіб наданих у відповідності з п. 3.3., а також витрати при оплаті банківської комісії та комісії за виконання функцій агента валютного контролю відповідно до наданих агентом рахунків. (п. 5.1.3. договору).

Виконувати умови розділу 6 цього договору. (п. 5.1.4. договору).

Розділом 6 договору погоджено взаєморозрахунки сторін.

Пунктами 8.1-8.3 договору сторони погодили, що він вступає в силу з дати підписання повноважними представниками сторін, залишається в силі впродовж одного року з дня початку дії. Якщо протягом 30 днів до закінчення дії договору жодна зі сторін не заявить про намір розірвати його, то він вважається пролонгованим на наступний рік, подальша пролонгація договору здійснюється в тому ж порядку.

При цьому, сторони можуть розірвати цей договір відповідно до чинного законодавства України. (п. 8.4. договору).

Згідно з п. 8.5. договору будь-яка зі сторін може розірвати цей договір в односторонньому порядку при невиконанні іншою стороною своїх зобов`язань за даною угодою. При достроковому розірванні договору сторона, що розриває договір, надсилає іншій стороні за 30 (тридцять) днів письмове повідомлення про розірвання з зазначенням причини розірвання. Сторони зобов`язані врегулювати фінансові зобов`язання на момент розірвання цього договору та підписати відповідний акт.

Усі зобов`язання сторін, що виникли під час дії цього договору, залишаються до їх фактичного виконання. (п. 8.6. договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили сервісну винагороду агента. (т.1, а.с. 33).

11.03.2015, 01.10.2015, 01.10.2015 між сторонами підписано додаткові угоди №№ 1, 2, 3 (т. 1, а.с. 36, 39, 41).

Додатковою угодою №3 сторонами викладено у наступній редакції розділ 6 до договору та визначено розмір винагороди агента у додатку 1.

Згідно п. 6.1. договору, в редакції додаткової угоди №3, за виконання агентом своїх обов`язків, згідно з цим договором, страховик зобов`язаний виплачувати агенту винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок (СВ), у розмірах, вказаних у додатку 1 до договору.

Згідно з п. 6.2. договору, в редакції додаткової угоди №3, у випадку декількох звернень однієї і тієї ж застрахованої особи за одним СВ, винагорода агента сплачується однократно (як за одне звернення).

Згідно з п.п. 6.3.1., 6.3.2. договору, в редакції додаткової угоди №3, до 05 числа місяця, наступного за звітним місяцем, агент складає акт виконаних робіт за формою, вказаною у додатку 2 до договору, і направляє його страховику електронною поштою (для погодження і підписання), разом із рахунком на оплату винагороди агента. Сума винагороди агента визначається, на підставі додатку 1 до цього договору, у гривнях за офіційним курсом НБУ на дату направлення страховику вказаного рахунку. Протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання документів, вказаних у п. 6.3.1. договору, страховик повинен підписати акт виконаних робіт і направити його агенту засобами звичайної і електронної пошти, а також, протягом того ж строку, сплатити суму винагороди агента, шляхом безготівково перерахування коштів на рахунок агента, або, за допомогою засобів електронного зв`язку, надати мотивовані заперечення щодо змісту цього акту.

Згідно з п. 6.4. договору, в редакції додаткової угоди №3, сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентами і підрядника, тобто медичними та іншими установами, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюється наступним чином: для цілей визначення попередніх розмірів цих сум і їх сплати страховиком, звітним періодом за цим договором є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 20 число і з 21 по останнє число кожного календарного місяця дії договору.

Згідно з п.п. 6.6.1., 6.6.2., 6.6.3. 6.6.4. договору, в редакції додаткової угоди №3, по мірі отримання агентом від підрядника і кореспондентів повних пакетів документів, пов`язаних із остаточними розрахунками за конкретними страховими випадками, надані - повні пакети. Агент вносить відповідні відомості в акти врегульованих збитків (виконаних робіт), які складаються за формою, вказаною у додатку 4 до договору, і направляються страховику у строки, визначені у п. 6.5.1. договору, разом з актами заявлених збитків. До актів врегульованих збитків (виконаних робіт), у складі повних пакетів, агент додає рахунки на сплату вартості фактично наданих послуг, за вирахуванням сум, визначених у розрізі конкретних застрахованих осіб в акті заявлених збитків і фактично сплачених страховиком згідно п. 6.5. договору. Акт врегульованих збитків (виконаних робіт) погоджується і підписується страховиком протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання цього акту від агента. Сплата страховиком сум в іноземній валюті, вказаних у рахунках до акту врегульованих збитків (виконаних робіт), проводяться у гривнях за схемою, вказаною у п.п. 6.5.4., 6.5.5. цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

21.10.2015 позивач направив відповідачу акт заявлених збитків від 21.10.2015, у якому зазначались страхові випадки, що стались із застрахованими особами у липні 2015, разом із рахунком № 566 від 21.10.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 786 588,31 грн. (т.1, а.с. 50). Рахунок №566 було сплачено відповідачем 22.10.2015, що підтверджується платіжним дорученням №13015 від 22.10.2015. (т.1, а.с. 61).

21.10.2016 позивач супровідним листом №477 направив на адресу відповідача акт врегульованих збитків № 7в від 12.05.2016, разом із актом виконаних робіт 7в та рахунками № 874 від 12.05.2016 на відшкодування медичних витрат на суму 572 692,82 грн та рахунком №899 на відшкодування сервісної винагороди на суму 186 074,18 грн. (т.1, а.с. 62-82).

Доказів оплати рахунків № 874 на сплату відшкодування медичних витрат та № 899 на відшкодування сервісної винагороди матеріали справи не містять.

21.10.2015 на адресу відповідача позивачем було направлено акт заявлених збитків від 21.10.2015, у якому зазначались страхові випадки, які стались із застрахованими особами у серпні 2015, разом із рахунком № 567 від 21.10.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 340 359,96 грн. (т.1, а.с. 111-115). Платіжним дорученням №13016 від 22.10.2015 відповідачем оплачений рахунок № 567. (т.1, а.с. 116).

21.10.2016 позивач направив відповідачу акт врегульованих збитків № 8/4в від 12.05.2016, разом із актом виконаних робіт 8/4в та рахунками № 876 від 12.05.2016 на відшкодування медичних витрат на суму 514 061,74 грн, та рахунком №877 на відшкодування сервісної винагороди на суму 55 994,18 грн. (т.1, а.с. 117-134).

Доказів оплати рахунків №876 на сплату відшкодування медичних витрат та №877 на відшкодування сервісної винагороди матеріали справи не містять.

14.08.2019 позивач супровідним листом №449 направив на адресу відповідача акт врегульованих збитків №7-19 від 04.06.2019, рахунок на оплату №719, первинні документи щодо страхових подій, акт виконаних робіт 7-19 від 04.06.2019 та рахунок на оплату 719/1; супровідним листом №451 - акт врегульованих збитків №8-19/2, рахунок на оплату №820, первинні документи щодо страхових подій, акт виконаних робіт 8-19/2 від 04.06.2019 та рахунок на оплату № 820/1, які отримані відповідачем 16.08.2019. (т. 1, а.с. 86-108, 138-150).

31.10.2019 відповідач надіслав свої заперечення за вих. №466/19 від 22.08.2019 щодо рахунків та звітів (актів) звірених збитків. Відповідач зазначив, що інформація про витрати по застрахованим особам та агентської винагороди згідно актів врегульованих збитків №7-19 та №8-19/2 була предметом розгляду у Господарському суді міста Києва під час розгляду справи №910/20780/16, рішенням у вказаній справі було відмовлено за відсутності документального обґрунтування заборгованості.

Так, судами при вирішенні справи №910/20780/16 було встановлено, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором за звітні періоди січень 2015 - січень 2016 є документально необґрунтованими, оскільки акти врегульованих збитків не узгоджені з відповідачем і потребують виправлень та корегувань, оскільки до актів включена інформація про застрахованих осіб, які не передавались ПрАТ «СК «ВУСО» на асистентське обслуговування ТОВ «Савітар Груп», до актів включені інформація по страхових випадках, по яких виплата страхового відшкодування вже була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» на користь застрахованих осіб.

Судом при розгляді спірних правовідносин у даній справі встановлено, що позивачем проведено додаткову перевірку страхових випадків, та направлено 14.08.2019 на адресу відповідача відкориговані акти врегульованих збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Заявляючи позовні вимоги у даній справі позивач на підтвердження позовних вимог надав відкориговані акти врегульованих збитків та заявлено іншу суму до стягнення, таким чином предмет та підстави у справах №910/20780/16 та у справі №910/15376/19 є різними, що виключає закриття провадження у даній справі. Крім того, спір не є вирішеним між цими ж сторонами щодо заявлених вимог у даній справі.

Як вказує позивач, по всім випадкам, які увійшли до актів №7-19 та №8-19/2, заперечень щодо змісту та обсягу наданих медичних послуг відповідачем заявлено не було; а вартість наданих медичних послуг підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками, медичними рапортами.

Позивач вказує, що загальна вартість наданих послуг становить по акту №7-19 - 447 655,91 грн (медичні витрати) та 191 515,25 грн (сервісна винагорода), по акту №8-19/2 - 192 620,69 грн (медичні витрати) та 65 338,91 грн (сервісна винагорода), що підтверджується відповідними рахунками медичних установ, та організацій, що надавали послуги застрахованим особам.

При цьому, позивач вказав, що ним було вилучено частину страхових випадків щодо деяких застрахованих осіб.

Як встановлено судом, 14.08.2019 позивач супровідним листом №449 направив на адресу відповідача акт врегульованих збитків №7-19 від 04.06.2019, рахунок на оплату №719, первинні документи щодо страхових подій, акт виконаних робіт 7-19 від 04.06.2019 та рахунок на оплату 719/1; супровідним листом №451 - акт врегульованих збитків №8-19/2, рахунок на оплату №820, первинні документи щодо страхових подій, акт виконаних робіт 8-19/2 від 04.06.2019 та рахунок на оплату № 820/1, які отримані відповідачем 16.08.2019.

Заперечення відповідача з приводу страхового відшкодування та виплати сервісної винагороди агента, які відображені у спірних актах, з посиланням на справу №910/20780/16, апеляційним господарським судом оцінюються критично, оскільки спірні правовідносини у даній справі не є вирішеними, позивачем подано нові докази (відкориговані акти врегулювання збитків) та наведено у позові інші підстави з посиланням на нові докази (відкориговані акти врегулювання збитків).

Умовами договору, п. 3.3. договору, передбачено, що для реалізації зобов`язань, перерахованих в п.п. 3.1., 3.2., агент має право на залучення третіх осіб (медичні установи, транспортні компанії, в т.ч. авіакомпанії, організації, що реалізують медичні препарати та товари медичного призначення, бюро, що надають послуги перекладачів, кур`єрські служби і юридичні компанії, тощо). Агент від свого імені укладає договори з третіми особами, надає гарантійні листи та проводить оплату послуг і медичних препаратів третім особам в разі їх залучення до процесу врегулювання страхових випадків з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи.

Згідно з п. 5.4.1. договору агент має право на свій розсуд здійснювати вибір підрядника та залучати для ведення страхового випадку кореспондентів.

Крім того, згідно з п. 5.4.2. договору агент має право по відношенню до тих страхових випадків, де обсяг зовнішніх витрат, відповідно попередньої оцінки агента, не перевищує суму 2 000,00 грн або, еквіваленту 200 євро, на свій розсуд та без попереднього узгодження з страховиком: визначати чиє звернення клієнта страховим випадком; визначати способи надання послуг клієнту; приймати рішення по оплаті послуг.

Для виконання умов договору позивач уклав з Savitar Group Ltd (Кіпр) договори від 10.06.2014 №10-06/14-М, від 12.03.2015 №12-03/15, від 18.05.2015 №18-SGM-SGK, вказані обставини були встановлені Верховним Судом під час розгляду справи 910/9394/17 і повторного доказування не потребують.

Позивач через залученого ним агента - Savitar Group Ltd (Кіпр), врегульовував страхові випадки з третіми особами (медичними установами, які безпосередньо надавали послуги застрахованим особам).

Страховик зобов`язаний відшкодовувати витрати агента на оплату послуг третіх осіб наданих у відповідності з п. 3.3., а також витрати при оплаті банківської комісії та комісії за виконання функцій агента валютного контролю відповідно до наданих агентом рахунків. (п. 5.1.3. договору).

Положеннями п. 6.4. договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015, передбачено сплату страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків.

Виходячи із змісту п.п. 3.3, 5.2.1., 5.3.4., 5.4.2., 6.4. договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015, агент, при виконанні своїх обов`язків з надання послуг медичного обслуговування застрахованим особам може надавати гарантійні листи третім особам, або проводити оплату послуг і медичних препаратів третім особам, з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи.

Умовами договору не передбачено, що пакет документів, який подається агентом страховику для відшкодування вартості послуг підрядників, що надавали медичні послуги застрахованим особам, повинен містити документи на підтвердження фактичної оплати агентом послуг підрядників, за наявності гарантійних листів від імені агента.

Факт оплати медичних послуг медичним та іншим установам, що надавали послуги застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків та гарантування здійснення таких виплат позивачем у зв`язку з настанням страхових випадків підтверджено матеріалами справи, що є підставою для оплати страховиком в порядку, встановленому умовами договору (п.п. 6.5.5, 6.6.1, 6.6.2, 6.6.4) грошових сум агенту.

Враховуючи п.п. 6.6.4 та 6.5.5. договору строк виконання зобов`язання пов`язаний з моментом отримання відповідачем акту врегулювання збитків з медичною документацією.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.01.2020 у справі №910/16106/18, а тому дані обставини повторному доказуванню не підлягають відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України.

За актом врегулюваних збитків/актом виконаних робіт №7-19 від 04.06.2019 позивач надав асистанські послуги по 321 страховому випадку, а за актом врегулюваних збитків/актом виконаних робіт №8-19/2 від 04.06.2019 позивач надав асистанські послуги по 110 страхових випадках, які сталися в січні, липні 2015 року.

Застосування положень додаткової угоди №3 до договору за вказаним актами є правомірним, оскільки акти складено 04.06.2019, а тому посилання апелянта на те, що страхові випадки сталися у січні, липні 2015 року і до них не може застосовуватись положення додаткової угоди №3, апеляційним господарським судом до уваги не приймається.

В матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем актів врегульованих збитків №№7-19, 8-19/2 від 04.06.2019, рахунків на оплату №№ 719, 719/1, 820, 820/1 від 04.06.2019, актів виконаних робіт №№7-19,8-19/2 від 04.06.2019, первинних документів щодо страхових подій згідно реєстрів. (т.1, а.с. 107-108, 149-150).

Згідно актів врегульованих збитків №№7-19, 8-19/2 від 04.06.2019 та актів виконаних робіт №№7-19,8-19/2 від 04.06.2019 медичні витрати становлять 640 276,61 грн, сервісна винагорода 256 854,16 грн.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції позивач, детально перевіривши медичну документацію, зменшив суму медичних витрат на 65 239,18грн, а сервісної винагороди на 25 499,43 грн, враховуючи неточності викладені у деяких медичних рапортах, перелік яких вказано у додатку до пояснень щодо заперечень. (т.14, а.с. 211-215).

Доказів оплати за решту суми заборгованості матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на те, що надані медичні рапорти, складені медичними Клініками Туреччини, складені на іноземних мовах (англійська, турецька), без засвідчення перекладів даних документів державною мовою, апеляційним господарським судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Згідно додатку №1 до договору послуги агента включають отримання медичного звіту та відправку його страховику, із перекладом на російську мову, отже надані переклади російською мовою є належним та допустимим доказом в силу ст.ст. 76, 77 ГПК України, оскільки сторони погодили саме такий порядок перекладу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі №910/15376/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО».

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/15376/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО»

3. Матеріали справи № 910/15376/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.10.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська