УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

28.09.2020Справа № 910/14436/20

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення позову, без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерц-Сіті» про:

- визнання недійсною довіреності виданої від імені ОСОБА_1 15.07.2020, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єдігаровим Е.М. та зареєстрованою в реєстрі за №3637 на ім`я ОСОБА_4 ;

- визнання недійсним рішення єдиного учасника ТОВ «Комер-сіті» від 30.07.2020;

- про визнання недійсним акту приймання передачі частки статутного капіталу ТОВ «Комерц-сіті від 31.07.2020 підписаного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- визнання недійсним акту приймання-передачі частки статутного капіталу ТОВ «Комерц-сіті» від 19.08.2020 підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- визнання недійсним рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерц-сіті» від 21.08.2020.

Позов обґрунтовано тим, що заявник фізично не міг підписати довіреність на ОСОБА_4 , тем більше доручити останньому зробити будь-які дії стосовно продажу корпоративних прав ТОВ «Комерц-сіті».

Заявник з 25.03.2016 згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Комерц-сіті» став учасником та директором товариства.

За твердженнями заявника ОСОБА_4 , який нібито діяв від імені заявника на підставі довіреності виданої 15.07.2020, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Єдігаровим Е.М. та зареєстрованої в реєстрі за №3637, підписав рішення одноосібного учасника директора ТОВ «Комерц-сіті», яким звільнив заявника з посади директора ТОВ «Комерц-сіті» та призначив керівником ОСОБА_3

31.07.2020 ОСОБА_4 підписав акт приймання-передачі частки статутного капіталу ТОВ «Комерц-сіті», у розмірі 100% статутного капіталу, яка належала заявнику у власність ОСОБА_3

18.07.2020 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було підписано акт приймання-передачі частки статутного капіталу ТОВ «Комерц-сіті» у розмірі 100% статутного капіталу.

21.08.2020 ОСОБА_2 підписав рішення одноосібного учасника ТОВ «Комерц-сіті», яким звільнив ОСОБА_3 , та призначив керівником ОСОБА_2 .

Разом із позовною заявою позивачем була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони державним реєстраторам Міністерства юстиції України, його структурним підрозділам, у тому числі Департаменту нотаріату та будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо ТОВ «Комерц-сіті» , а саме державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі модельного статуту, державну реєстрацію рішення про виділ юридичної особи, державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи, державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, скасування реєстраційних дій, корегування, підтвердження та будь-які інші дії по юридичним особам.

Заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі, направлене на ефективний захист майнових та корпоративних щодо ТОВ «Комерц-сіті», за захистом яких він звернувся із позовом.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що ним подано до суду позовну заяву та майнові і корпоративні права щодо ТОВ «Комерц-сіті» є об`єктом незаконного посягання. При цьому заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову. Зокрема заявником не зазначається як невжиття таких засобів може ускладнити чи унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання на ймовірність настання обставин які значно ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду або ускладнять чи унеможливлять ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що наразі відповідачами вживаються заходи щодо вчинення будь-яких дій стосовно майнових та корпоративних прав ТОВ «Комерц-Сіті».

Крім того, відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи вище зазначене, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1051 грн за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 28.09.2020.

Суддя Я.В. Маринченко