ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
05.10.2020р. Справа №905/445/17
за скаргою від 17.09.2020р. Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат", м.Мелітополь
на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо виконання рішення суду по справі №905/445/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат", м.Мелітополь
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Таурус-2015, м.Маріуполь
про стягнення заборгованості в розмірі 6935,43 грн.
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Ламановій А.В.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
державний виконавець: не з`явився
В засіданні суду брали участь:
Рішенням господарського суду Донецької області від 03.04.2017р. у справі №905/445/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат", м.Мелітополь до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015", м.Маріуполь про стягнення заборгованості в розмірі 6935,43 грн. задоволено повністю: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Таурус-2015 на користь Публічного акціонерного товариства Мелітопольський м`ясокомбінат заборгованість в розмірі 6935,43 грн., судовий збір в сумі 1600,00 грн.

18.04.2017р. господарським судом Донецької області на виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2017р. по справі №905/445/17, яке набрало законної сили 14.04.2017р., видано відповідний наказ.

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.08.2018р. та копії витягу зі Статуту, з 27.08.2018р. відбулася зміна типу акціонерного товариства з Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на Акціонерне товариство "Мелітопольський м`ясокомбінат".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.07.2020р. по справі №905/445/17 скаргу від 03.06.2020р. Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат", м.Мелітополь на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо виконання рішення суду по справі №905/445/17 задоволено:

- визнано неправомірними дії заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц С.В. в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.05.2020р. у виконавчому провадженні №60886541;

- визнано недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц С.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.05.2020р. у виконавчому провадженні №60886541;

- зобов`язано Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вчинити виконавчі дії згідно з вимог Закону України «Про виконавче провадження» направлені на примусове виконання наказу господарського суду Донецької області від 18.04.2017р. по справі №905/445/17;

- стягнуто з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія, м.Мелітополь витрати на правничу допомогу в сумі 1800,00 грн.

15.07.2020р. господарським судом Донецької області на виконання ухвали господарського суду Донецької області від 13.07.2020р. по справі №905/445/17, яка набрала законної сили 13.07.2020р., видано відповідний наказ.

22.09.2020р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга від 17.09.2020р. Акціонерного товариства "Агропромислова компанія", м.Мелітополь на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) при виконання рішення суду по справі №905/445/17. Зокрема, скаржником заявлено про:

- визнання неправомірною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо виконання наказу господарського суду Донецької області від 18.04.2017р. №905/445/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із урахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивачем заявлено про розгляд скарги за відсутності представника скаржника на підставі поданих матеріалів.

Ухвалою суду від 24.09.2020р. повідомлено сторони та ВДВС про розгляд скарги від 17.09.2020р. Акціонерного товариства "Агропромислова компанія", м.Мелітополь на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо виконання рішення суду по справі №905/445/17 в судовому засіданні, що відбудеться 05.10.2020 року об 11:15 год.

У судове засідання 05.10.2020р. представники сторін та ВДВС не з`явилися, жодних документів по суті не надали. Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення або повернення поштового відправлення без вручення Центральному відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), а саме ухвали господарського суду Донецької області від 24.09.2020р., матеріали справи не містять, тому судом зроблено відстеження пересилання поштового відправлення за трек-номером на офіційному веб-сайті акціонерного товариства "Укрпошта" в мережі Інтернет, за результатами якого виявлено, що відправлення було вручено 29.09.2020р. Таким чином, ВДВС було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для розгляду скарги на бездіяльність ВДВС відповідно до принципів змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Враховуючи встановлені законом процесуальні строки для розгляду скарг, суд вбачає за можливе розглянути скаргу за наявними матеріалами.

За приписами статі 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів скарги, а також з офіційного веб-сайту загального доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 17.12.2019р. Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження №60886541 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 18.04.2017р. у справі №905/445/17.

Постановою від 17.12.2019р. ВП№60886541 приєднано вищевказане ВП до зведеного виконавчого провадження №59454527, яке перебуває на виконанні у Центральному ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015", м.Маріуполь, Донецька область загальної суми боргу на користь юридичних осіб та виконання рішень господарських судів.

Постановою від 17.12.2019р. №60886541 Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 9355,6 грн.

З представлених державним виконавцем під час розгляду попередньої скарги документів вбачається, що станом на момент приєднання ВП по даній справі до зведеного ВП №59454527 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таурус-2015" заборгованості, в межах останнього державним виконавцем були вжиті наступні заходи:

- 28.03.2019р. направлено запити до Головного управління ДФС у Донецької області щодо наявності дебіторської заборгованості ТОВ "Таурус-2015"; до Територіального сервісного центру 1441 щодо наявності за боржником зареєстрованих транспортних засобів; запит до ДП "Інститут інтелектуальної власності" щодо наявності або відсутності серед власників об`єктів промислової власності боржника; до Державної служби морського та річкового транспорту Морської адміністрації про наявність суден, плав. засобів тощо; запит до ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області про наявність на праві власності у боржника сільськогосподарської, дорожньо-будівельної, меліоративної техніки.

За наслідками запитів від 28.03.2019р. в межах ЗВП №59454527, до відділу державної виконавчої служби надійшли наступні від уповноважених органів надійшли наступні відповіді: лист ГУ ДФС у Донецької області від 05.04.2019р. про те, що дебіторська заборгованість станом на 30.09.2016р. за товари послуги складала 335 тис. грн., дебіторська заборгованість за розрахунками 7578 тис.грн.; лист від 04.04.2019р. №46-07/2634/100866 Ощадбанку про відсутність коштів на рахунка та договорів про зберігання цінностей або надання йому в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа; лист від 02.04.2019р. №28-33/18 ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області про відсутність зареєстрованих за боржником сільськогосподарської, дорожньо-будівельної, меліоративної техніки, лист від 23.04.2019р. Морської адміністрації про відсутність записів щодо суден, плав. засобів тощо; лист №1360/2019 від 08.04.2019р. ДП «Інститут інтелектуальної власності» про те, що не виявлено за результатам пошуку об`єктів промислової власності, що належить боржнику лист від 09.04.2019р.№056/1-30/2/738 ГУ Статистики у Донецькій області про те, що ТОВ "Таурус -2015" не надавало фінансову звітність за 2018р., лист №31/5-1441-3704 від 20.05.2019р. ТСЦ №1441 про відсутність зареєстрованих транспортних засобів, а також відповіді ДФС щодо відкритих рахунків у банківських установах за період з 13.03.2019р. по 20.11.2019р. (Ощадбанк), відповіді ДФС від 17.04.2020р. та 12.05.2020р. про відсутність відкритих рахунків, відповідь МВС України від 12.05.2020р. про відсутність за боржником зареєстрованих транспортних засобів.

Постановою від 16.01.2020р. ВП№60886541 передано на виконання Центральному відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у зв`язку з тим, що наказом Міністерства юстиції України № 4053/5 від 17.12.2019р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції", Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228 (із змінами), та наказу Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2019 року № 3173/5 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України" Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виведено зі складу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції в областях, та до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції з підпорядкуванням цим міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичних осіб Реєстраційний та перейменуванням, введено до складу Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

28.05.2020р. заступником начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову ВП№60886541 про повернення виконавчого документа стягувачу. В мотивувальній частині постанови державний виконавець зазначив, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно з відповіддю ГУ ДФС у Донецькій області остання звітність була подана за три квартали 2016 року, існувала дебіторська заборгованість. Згідно з відповіддю Управління статистики у м. Маріуполі підприємство з 2018 не звітувало. Згідно з відповідями ГУ Держпродспоживслужби в Донецькій області, Морської адміністрації, Укрпатенту, ТСЦ № 1441 майно за боржником не зареєстровано. Винесені постанови про арешт коштів боржника в АТ "Ощадбанк", кошти на рахунку відсутні. Згідно з відповіддю ДФС інших рахунків, ніж ті, на кошти на яких накладено арешти, боржник не має та не мав. Виконавчий збір не стягнуто. Сума боргу не стягнута.

Після звернення скаржника до суду, державним виконавцем здійснено запити до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з довідками, сформованими 03.07.2020р., відомості щодо речових прав боржника на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконання ухвали господарського суду Донецької області від 13.07.2020р. постановою від 24.07.2020р. відновлено ВП №60886541 та постановою від 29.07.2020р. виведено виконавче провадження із зведеного виконавчого провадження.

31.07.2020р. був здійснений запит №84117611 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, у відповіді на запит зазначено, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Також, 31.07.2020р. був здійснений запит №84117598 до Державної фіскальної служби, у відповіді зазначено, що наявні два рахунки: номери рахунку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

31.07.2020р. за дорученням в.о. начальника відділу Хаваліц С. виконавче провадження передане державному виконавцю Воробйову В.В.

Позивач, посилаючись на те, що з 31.07.2020р. до теперішнього часу жодних належних, допустимих та об`єктивних дій державним виконавцем не вчинялось, станом на сьогодні наказ господарського суду Донецької області від 18.04.2017р. по справі №905/445/17 не виконаний, звернувся до суду із вказаною скаргою на дії ДВС.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга від 17.09.2020р. Приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія", м.Мелітополь на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо виконання рішення суду по справі №905/445/17 підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява №38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

За приписами статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

При цьому, системний аналіз Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що після відновлення ВП, останнє підлягає виконанню на загальних засадах, у порядку на та на підставі передбаченому Законом. Так, за змістом статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ч.1 п.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Чинне законодавство України, у т.ч. Закон України "Про виконавче провадження", надає виконавчій службі широке коло повноважень для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Зокрема, статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

При цьому, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (ч.ч.4, 5 ст.24 Закону).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за змістом ч.8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" перевірка майнового стану боржнику державним виконавцем проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Викладене свідчить, що законом встановлено обов`язок державного виконавця саме періодично та систематично здійснювати дії, направлені на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення (направляти запити, подання). Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2018р. по справі №911/167/17.

Крім того, системний аналіз Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про наявність у державного виконавця права застосовувати до боржників заходи впливу за невиконання рішення суду, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця накладати штрафи (ст.188-13), за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, звертатися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ст.76 Закону України "Про виконавче провадження") тощо.

Як встановлено вище, предметом оскарження по даній справі є бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо виконання рішення суду по справі №905/445/17.

Зокрема, як вказує стягувач у своїй скарзі, державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження не було застосовано всіх заходів примусового характеру після відновлення виконавчого провадження.

За своїм змістом бездіяльність є формою поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків згідно з законодавством України.

За висновками суду, матеріали справи не містять доказів реалізації державним виконавцем наданих йому повноважень під час виконання судового рішення по справі №905/445/17 у повному обсязі, що вбачається з наданих документів до скарги від 17.09.2020р., а також з відомостей офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Зокрема, більшість з вищевказаних документів датовані початком 2019р., тоді як виконавче провадження по даній справі відкрито у липні 2019р., завершено у травні 2020р. та відновлено у липні 2020р. Відомостей щодо повторної перевірки актуального майнового стану боржника саме за цей період, окрім відповіді на запит МВС про відсутність ТЗ та відповіді на запит ДФС щодо наявний рахунків матеріали справи не містять.

Таким чином, навіть зважаючи на вжиття державним виконавцем деяких заходів, направлених на виконання судового рішення у справі, шляхом направлення запиту, в матеріалах скарги відсутні відомості щодо систематичної повної перевірки державним виконавцем майнового стану боржника, з метою встановлення актуальної інформації щодо відомостей органів статистики, актуальної дебіторської заборгованості, звітності за 2019р., щодо наявності корпоративних прав, іншого рухомого майна, що перебуває на балансі підприємства, актуальної інформації щодо майнових прав інтелектуальної власності, об`єктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого майна (майнових прав), належних на праві власності відповідачу, тощо.

Також, державним виконавцем не надано відомостей щодо виклику осіб власника та керівника боржника, не вчинено заходів щодо виклику інших посадових осіб боржника, не направлено вимоги щодо надання пояснень матеріально відповідальних осіб, не вжито заходів направлених на встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника за межі України.

Крім того, як вбачається з матеріалів скарги, відсутні будь-які відомості щодо виходу державного виконавця за адресою місцезнаходження боржника з метою огляду, опечатування, перевірки приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, відсутні дані щодо вжиття державним виконавцем заходів процесуального впливу у вигляді накладення штрафів на боржника, направлення заяв до правоохоронних органів.

За таких обставин, враховуючи, що сам факт здійснення окремих дій з виявлення майна та коштів боржника, без встановлення факту періодичності та повноти перевірки майнового стану не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника, та виходячи з відсутності доказів здійснення всіх заходів, необхідних для звернення стягнення на виявлене рухоме майно боржника для своєчасного та повного виконання рішення, вимоги стягувача, суд вважає неправомірною бездіяльність державного виконавця під час виконання рішення по справі №905/445/17, внаслідок чого скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.123, 126, 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу від 17.09.2020р. Приватного акціонерного товариства "Агропромислова компанія", м.Мелітополь на бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо виконання рішення суду по справі №905/445/17 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо виконання наказу господарського суду Донецької області від 18.04.2017р. № 905/445/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні 05.10.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 07.10.2020р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина