РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2020Справа № 910/11542/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Литвиненко Тетяни Микитівни, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-Сонік», м. Київ

про стягнення 8 259,58 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Литвиненко Тетяна Микитівна (далі - ФОП Литвиненко Т.М./позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-Сонік» (далі - ТзОВ «ЕКО-Сонік»/відповідач) про стягнення 8 259,58 грн, у тому числі: 7 400,00 грн - основного боргу, 363,97 грн - пені, 59,20 грн - інфляційних втрат, 66,41 грн - 3% річних та 370,00 грн - штрафу, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором на бухгалтерське обслуговування №01022019 від 01.02.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.08.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Положеннями статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 між ФОП Литвиненко Т.М (далі - бухгалтер) та ТзОВ «ЕКО-Сонік» (далі - клієнт) укладено договір № 01022019 на бухгалтерське обслуговування, предметом якого є надання бухгалтером за плату послуг з ведення бухгалтерського, податкового обліку клієнта, складання та передача контролюючим органом бухгалтерської та податкової звітності, передбаченої чинним законодавством України, протягом терміну дії цього договору.

Згідно п. 2.1. договору загальна вартість договору складається з сум виставлених рахунків-фактур та актів виконаних робіт згідно діючого пакету обслуговування, а саме пакету «Комфорт» та послуг, узгоджених сторонами.

Відповідно до п. 2.3. договору клієнт та бухгалтер засвідчують, що між сторонами досягнута домовленість про розмір договірної ціни за місяць надання послуг визначених пакетом послуг «Комфорт», що становить 1 000,00 грн - мінімальний платіж. Вартість послуг розраховується відповідно до цін, вказаних у додатку №1 до цього договору. Всі інші послуги, які не входять до вартості мінімального платежу, оплачуються відповідно до чинних, на момент надання послуг, тарифів, що вказані у додатку №1 до даного договору.

Протягом 3-х днів після укладення договору клієнт сплачує бухгалтеру авансовий платіж у розмірі вартості 1-го місяця надання послуг. Забезпечувальний платіж враховується сторонами як оплата за останній місяць надання послуг. У випадку збільшення вартості послуг протягом дії договору, клієнт додатково сплачує за останній місяць різницю вартості.

Оплата послуг здійснюється клієнтом щомісячно у розмірі 100 відсотків вартості послуг за місяць, не пізніше ніж до 5 числа місяця, в якому надаються послуги.

При розширенні обсягів первинної документації (або (та) обсягів звітності) договірна вартість може змінюватись або уточнюватись за домовленістю сторін.

Під розширенням обсягів первинної документації (або (та) обсягів звітності) мається на увазі збільшення документообігу, поява додаткових видів діяльності, зовнішньоекономічної діяльності, валютних розрахунків, додаткових звітів (та (або) державних органів, які потребують надання звітності) та інше.

У випадку збільшення та/або зменшення погодженого сторонами обсягу послуг на 20 відсотків і більше розмір договірної ціни за місяць надання послуг може бути переглянутий сторонами. Про такі зміни сторони повідомляють одна одну за 30 календарних днів.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що оплата інших наданих послуг, передбачених пунктами 1.2. та 1.3., проводиться клієнтом не пізніше 3-х банківських днів згідно виставлених рахунків бухгалтера за попередньо погодженими тарифами на послуги відповідно до умов договору, з дня отримання рахунку.

У відповідності до п. 4.1. договору по завершенні кожного розрахункового періоду бухгалтер надає клієнту акт про надання послуг, оформлений відповідно до прийнятої форми обліку і вимог чинного законодавства, та звітність, передбачену чинним бухгалтерським та податковим законодавством, на письмову вимогу клієнта. Результати роботи повинні бути оформлені відповідно до законодавчих та загальноприйнятих вимог, якщо інші вимоги не передбачено в протоколах.

В пунктах 4.2., 4.3. та 4.4. договору сторони погодили, що клієнт не пізніше трьох календарних днів після отримання повинен розглянути результати виконаної роботи та повернути бухгалтеру підписаний та належним чином оформлений акт про надання послуг. Робота вважається прийнятою в день передачі результатів з виконанням всіх умов цього договору, якщо інше не передбачено в додатках до договору, або якщо на протязі 10 календарних днів від клієнта не надійшла вмотивована письмова відмова від прийняття виконаних робіт. Якщо у встановлений п. 4.1-4.3. договору термін бухгалтер не отримає підписаний акт виконаних робіт або вмотивовану письмову відмову, робота вважається прийнятою в день подання акту про надання послуг з виконанням всіх умов цього договору.

Згідно п. 7.10 договору при порушенні термінів платежів (термінів надання послуг) винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за весь період прострочення.

Відповідно до п. 7.10.3. договору якщо прострочення виконання зобов`язань з оплати триває понад 19 (дев`ятнадцять) календарних днів клієнт додатково сплачує бухгалтеру штраф у розмірі 5% від належних до сплати сум (вартості послуг).

Термін дії цього договору: початок - з моменту його підписання обома сторонами, та скріплення печатками сторін за наявності печаток, діє до 31.12.2019. У випадку коли не пізніше ніж за 10 робочих днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не заявила про його припинення, на адресу зазначену п. 14. договору або у відповідності до п. 10 договору, цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік (п. 12.1., п. 12.2. договору).

Так, у період з вересня 2019 року по квітень 2020 року позивачем надано послуги на загальну суму 20 575,00 грн, що підтверджується актами наданих послуг: № 435 від 30.09.2019, № 476 від 31.10.2019, № 516 від 30.11.2019, № 595 від 31.12.2019, № 7 від 31.01.2020, № 54 від 29.02.2020, №101 від 31.03.2020.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково в сумі 13 175,00 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

Отже, на час розгляду справи у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за надані послуги в розмірі 7 400,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Крім того, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих послуг, позивач нараховує на суму боргу пеню в розмірі 363,97 грн, інфляційні втрати в сумі 59,20 грн, 3% річних в розмірі 66,41 грн та штраф, передбачений договором в сумі 370 ,20 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини про надання позивачем відповідачу послуг з бухгалтерського обслуговування.

Так, у період з вересня 2019 року по квітень 2020 року позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 20 575,00 грн, проте відповідач за ці послуги розрахувався частково в сумі 13 175,00 грн, внаслідок чого у ТзОВ «Еко-Сонік» виникла заборгованість в сумі 7 400,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. Натомість, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження зворотного.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За вказаних обставин, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати отриманих послуг у повному обсязі, а також будь-яких доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог ФОП Литвиненко Т.М. про стягнення з ТзОВ «Еко-Сонік» заборгованості за надані послуги в розмірі 7 400,00 грн.

Крім того, ураховуючи прострочення відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача 363,97 грн пені за період з 06.03.2020 по 06.07.2020, інфляційні збитки в сумі 59,20, нараховані за березень та квітень 2020 року, 3% річних в розмірі 66,41 грн за період з 06.03.2020 по 06.07.2020 та 370,00 грн штрафу у розмірі 5% від суми боргу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Як передбачено п. 7.10 договору при порушенні термінів платежів (термінів надання послуг) винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за весь період прострочення.

Крім того, в п. 7.10.3. договору сторони погодили, якщо прострочення виконання зобов`язань з оплати триває понад 19 (дев`ятнадцять) календарних днів клієнт додатково сплачує бухгалтеру штраф у розмірі 5% від належних до сплати сум (вартості послуг).

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені за період з 06.03.2020 по 06.07.2020 та штрафу і встановив, що нарахування обчислені вірно та відповідають вимогам законодавства та договору.

Разом з тим, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат і 3% річних, та встановив, що обчислення виконано також арифметично правильно, відповідно заявлена вимога про стягнення пені підлягає задоволенню.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Литвиненко Тетяни Микитівни задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-Сонік» (01013, місто Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 6, офіс 15; ідентифікаційний код 35912262) на користь Фізичної особи-підприємця Литвиненко Тетяни Микитівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 7 400 (сім тисяч чотириста) грн 00 коп., пеню в сумі 363 (триста шістдесят три) грн 97 коп., інфляційні втрати в розмірі 59 (п`ятдесят дев`ять) грн 20 коп., 3% річних в сумі 66 (шістдесят шість) грн 41 коп., штраф згідно договору в розмірі 370 (триста сімдесят) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук