РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2020Справа № 910/1595/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінроял" (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 52, офіс 11; ідентифікаційний код 40996454)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меган Альянс" (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 72, офіс 403; ідентифікаційний код 42501959)

про стягнення 5 062 109, 98 грн,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінроял" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меган Альянс", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № ООк1-07/05/19 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в розмірі 5 062 109, 98 грн, яка складається із заборгованості по сплаті процентів за фактичний час користування кредитом - 4 563 877, 31 грн, 3 % річних від простроченої суми - 319 065, 25 грн та втрат від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту - 179 167, 42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 04.03.2020.

04.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.03.2020.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалою Господарського суду від 25.03.2020 підготовче засідання відкладено на 13.05.2020.

13.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли клопотання позивача та відповідача про розгляд справи без участі представників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 підготовче засідання відкладено на 03.06.2020.

03.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 підготовче засідання відкладено на 01.07.2020.

30.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 29.07.2020.

28.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника.

29.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 судове засідання відкладено на 09.09.2020.

08.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 09.09.2020 представники сторін не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Таким чином, враховуючи клопотання сторін про розгляд справи без їх участі та приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінроял" (кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Меган Альянс" укладено договір № ООк1-07/05/19 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а також ряд додаткових угод до вказаного договору.

Відповідно до п. 1.1. договору (в редакції додаткової угоди № 2-1 від 06 червня 2019 року) кредитодавець зобов`язується відкрити позичальнику кредитну лінію в сумі 29 000 000 грн. (двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот тисяч гривень) (надалі - Кредит) на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та комісії за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.

Сума Кредиту використовується на наступні цілі: для поповнення обігових коштів Позичальника та фінансування фінансово-господарської діяльності.

Пунктом 2.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1-2 від 30 травня 2019 року) встановлено, що кредит надається строком до 31 грудня 2020 р. (включно).

Пунктами 2.3., 2.4. встановлено, що позичальник має право отримувати кредит окремими траншами. Для отримання кожного окремого траншу позичальником надається заява (додаток №1 до договору).

Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит/окремий транш по кредиту не пізніше ніж на наступний день з дня отримання кредитодавцем заяви (додаток №1 до договору).

Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строків, визначених умовами договору.

Кредит надається позичальнику на підставі заяви позичальника, згідно додатку 1 до цього договору, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві. Ненадання Позичальником реквізитів свого рахунку в банку (надання реквізитів з помилками) (чи ухилення іншим способом від отримання кредиту) звільняє Кредитодавця від відповідальності за порушення зобов`язання, передбаченого п.2.3. цього договору.

Відповідно до п. 3.1, 3.2. плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 23 % (двадцять три відсотків) річних від суми залишку кредиту за кожен день користування Кредитом.

Нарахування процентів за цим договором здійснюється з урахуванням кількості днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366 у високосному році).

Сторони домовилися, що погашення основної суми кредиту здійснюватиметься поетапно до кінця строку дії договору, що зазначений п. 2.1. цього договору та відповідно до графіку повернення кредитних коштів, затвердженого сторонами у додатку № 4 до договору (п. 3.3. договору в редакції додаткової угоди №3 від 01 липня 2019 року).

Пунктом 5.4. договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 01 липня 2019 року) закріплено, що кредитодавець має право: вимагати від позичальника виконання ним умов цього договору.

Вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування Кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин:

Використання Позичальником Кредиту не за призначенням;

Затримання сплати відсотків більше ніж на 3 (три) календарних місяці;

У випадку порушення строків повернення кредиту відповідно до п.п. 3.3. договору більше ніж на 10 (десять) календарних днів.

Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

У випадку порушення строків повернення кредиту відповідно до п.п. 3.3. договору більше ніж на 10 (десять) календарних днів кредитодавець має право пред`явити позичальнику письмову вимогу по достроковому поверненню всієї суми кредиту

За порушення строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом більше ніж на 10 (десять) календарних днів позичальник оплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення. (п. 7.1., 7.1.1. та 7.1.2 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 01 липня 2019 р).

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ним на виконання умов договору відповідно до заявок відповідача було надано відповідачу кредит в розмірі 28 915 000, 00 грн.

Із позовної заяви вбачається, що відповідач своїх зобов`язань за договором щодо сплати заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом згідно погодженому сторонами графіку не виконав.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач лише разово здійснив на рахунок позивача платіж в розмірі 1 170 000, 00 грн у якості часткового погашення заборгованості, в результаті чого було порушено графік повернення кредитних коштів, затверджений сторонами додатком № 4 до договору.

З метою досудового врегулювання спору позивачем відповідно до п. 7.1.1. договору, було направлено відповідачу лист-вимогу № 1-16/09-2019 від 16 вересня 2019 року з вимогою протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання листа-вимоги перераховувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за договором кредиту у розмірі, що відповідає розміру поточних зобов`язань відповідача, зокрема по поверненню всієї суми кредиту та процентів за фактичний час користування кредитом.

Однак, станом на 03.02.2020 року зобов`язання відповідачем не виконані, погашення основної суми кредиту поетапно не здійснювалось, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість по процентам за фактичний час користування кредитом - 4 563 877, 31 грн, 3 % річних - 319 065, 25 грн та інфляційні втрати - 179 167, 42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № ООк1-07/05/19 від 07.05.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 та 2 статті 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, договори та інші правочини.

Приписами частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 193 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи копій заявок відповідача № 1 від 07.05.2019, № 2 від 06.06.2019 від 06.06.2019 та № 3 від 06.06.2019, позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 28 915 000, 00 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 583 від 10 травня 2019 p.; № 584 від 10 травня 2019 p.; № 585 від 10 травня 2019 p.; № 586 від 10 травня 2019 p.; № 587 від 10 травня 2019 p.; № 589 від 13 травня 2019 p.; №663 від 06.06.2019; №664 від 06.06.2019; №665 від 06.06.2019; №666 від 06.06.2019; №667 від 06.06.2019 та №668 від 06.06.2019.

Факт надання позивачем кредиту в розмірі 28 915 000, 00 грн відповідачем не заперечується

Також, як вбачається із доводів позивача та, що не заперечується відповідачем, останнім на виконанням умов договору 18.06.2019 було лише одноразово перераховано позивачу кошти в розмірі 1 170 000, 00 грн, в той час як згідно погодженого між сторонами графіку повернення кредиту, відповідач повинен був повернути позивачу кошти в розмірі 3 000 000, 00 грн у строк до 01.09.2019, що відповідно вчинено не було.

Додатково, суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази щодо повернення відповідачем коштів позивачу згідно погодженого ними графіку, що в свою чергу свідчить про неналежне виконання відповідачем умов договору та порушення останнім п. 3.3. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 01.07.2019.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з листом-вимогою № 1-16/09-2019 від 16 вересня 2019 року, який було вручено безпосередньо директору відповідача 16.09.2019 та в якій позивач вимагав від відповідача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання листа-вимоги перераховувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за договором кредиту у розмірі, що відповідає розміру поточних зобов`язань відповідача, зокрема по поверненню всієї суми кредиту та процентів за фактичний час користування кредитом.

Однак, всупереч викладеному вище, відповідачем жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості вчинено не було.

Так, статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відтак, з огляду на викладене вище, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору у відповідності до погодженого між сторонами графіку повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до відповідача вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті процентів за фактичний час користування кредитом, 3 % річних та втрат від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту.

Перевіривши заявлені позивачем до стягнення суми та відповідно наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд зазначає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за фактичний час користування кредитом підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 4 562 253, 20 грн (оскільки стягненню за період 01.01.2020 по 31.01.2020 підлягає сума 540 496, 86 грн, а за період з 01.02.2020 по 03.02.2020 підлягає стягненню сума 52 306, 15 грн).

Щодо нарахованих позивачем сум 3 % річних та втрат від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту на існуючу суму боргу станом на 16.09.2019 - 29 861 236, 25 грн, то за період з 27.09.2019 по 03.02.2020 стягненню з відповідача підлягає сума 3 % річних в розмірі 318 837, 26 грн, а стягненню інфляційних втрат за період з жовтня 2019 по грудень 2019 підлягає сума в розмірі 178 898, 25 грн, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частинами 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосується предмета доказування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінроял" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меган Альянс" (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 72, офіс 403; ідентифікаційний код 42501959) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінроял" (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 52, офіс 11; ідентифікаційний код 40996454) заборгованість по сплаті процентів за фактичний час користування кредитом - 4 562 253 (чотири мільйони п`ятсот шістдесят дві тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 20 коп., 3 % річних - 318 837 (триста вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 26 коп, збитки від інфляції - 178 898 (сто сімдесят вісім тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн. 25 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 75 899 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 81 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.09.2020

Суддя Д.О. Баранов