ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 року м.Дніпро Справа № 904/6311/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 (прийняте суддею Бєлік В.Г., повний текст складено 03.08.2020) у справі № 904/6311/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод"

про стягнення пені у розмірі 26 548, 27 грн. за договором № Л/Т-17992/НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС від 28.08.2017 та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", в якій просить суд зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" виконати зобов`язання за договором від 28.08.2017 №Л/Т-17992/НЮ з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС, а саме:

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 5765 та № 4865, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 503;

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 4764 та без номера (на корпусі № 1098), прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 504;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 24043 та № 71080, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 505;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 36008 та № 27336, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 506;

- виконати капітальний ремонт компресора К2ЛОК1 № 89547, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 507;

- виконати капітальний ремонт регулятора числа обертів серії ЧМЕЗ № 5263, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 508;

- виконати капітальний ремонт регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ № 3852, № 2817, № 3276, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 509

та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 26 548, 27 грн. пені.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі № 904/6311/19 позов задоволено частково; зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" виконати зобов`язання за договором №Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС, а саме:

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 5765 та № 4865, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 503;

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 4764 та без номера (на корпусі № 1098), прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 року № 504;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 24043 та № 71080, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 505;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 36008 та № 27336, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 506;

- виконати капітальний ремонт компресора К2ЛОК1 № 89547, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 507;

- виконати капітальний ремонт регулятора числа обертів серії ЧМЕЗ № 5263, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 508;

- виконати капітальний ремонт регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ № 3852, № 2817, № 3276, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 509.

у задоволенні стягнення пені у розмірі 26 548,27 грн. відмовлено;

стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин того, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за договором №Л/Т-17992/НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС від 28.08.2017 року, а саме в частині виконання ремонту лінійного обладнання. У вимогах про стягнення пені суд відмовив у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 26 548, 27 грн. пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити такі вимоги у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що штрафні санкції у вигляді пені застосовані позивачем до відповідача за несвоєчасне надання послуг за договором з капітального ремонту лінійного обладнання, переданого на ремонт згідно з актами приймання-передачі від 17.05.2018 №№ 503, 504, 505, 506, 507, 508, 509. Враховуючи вказану у цих актах дату приймання лінійного обладнання в ремонт 17.05.2018, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що кінцевий строк виконання ремонту цього обладнання згідно із п.п. 2.3., 2.4. Договору 16.07.2018. Отже, першим днем прострочення у наданні послуг з ремонту обладнання є 17.07.2018, тоді як періодом для такого нарахування пені в розумінні ч. 6 ст. 232 ГК України слід вважати з 17.07.2018 по 17.01.2019.

Позовну заяву подано до суду 21.12.2019, у зв`язку із чим виходячи з річного строку позовної давності, розрахунок пені по кожній одиниці обладнання на загальну суму 26 548, 27 грн. здійснено за період з 21.12.2018 по 17.01.2019 (28 днів), про що вказано у позовній заяві та у долученому до неї розрахунку пені. Таким чином, сума пені, яка є предметом спору у цій справі нарахована з дотриманням річного строку позовної давності щодо вказаних у позові періодів прострочення.

Водночас, обґрунтовуючи свої висновки щодо нібито пропуску позивачем строку позовної давності з посиланням на те, що обладнання було здано в ремонт 17.05.2018, судом першої інстанції не враховано, що пунктом 2.4. Договору встановлено строк надання послуг тривалістю 60 календарних днів по кожній одиниці лінійного обладнання ТРС, починаючи з дати, вказаної в Акті здачі на ремонт, у зв`язку з чим, початок прострочення у наданні відповідачем послуг за цим Договором, а також перебігу строку позовної давності в розумінні ч. 5 ст. 261 ЦК України слід визначати по закінченню таких 60 календарних днів (зі спливом строку виконання), тобто з 17.07.2018. Таким чином, посилання суду на дату 17.05.2018, як на початок перебігу строку позовної давності у спірних правовідносинах є також безпідставним.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі № 904/6311/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.09.2020 о 16:00 год.

За клопотанням позивача ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2020 постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції з забезпеченням її проведення для Акціонерного товариства "Українська залізниця" в Господарському суді Львівської області.

В судовому засіданні 28.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

28.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника підрозділу "Служба локомотивного господарства" Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця") (далі - замовник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - виконавець, відповідач) укладено договір №Л/Т-17992/НЮ про надання послуг з ремонту лінійного обладнання ТРС (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. договору (в редакції додаткової угоди від 25.05.2018 № 3) Виконавець зобов`язався у січні-вересні 2018 року надати послуги з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС згідно вимог "Інструкції з формування, ремонту та утримання колісних пар тягового рухомого складу залізниць України колії 1520 мм" ВНД32.0.07.001-2001 (Нова редакція), "Правил капітальних ремонтів КР-1, КР-2 тепловозів серії ЧМЕЗ, ЧМЕЗТ, ЧМЕЗЕ" ЦТ-0124, затверджених, і введених в дію наказом Укрзалізниці від 13.12.2005 № 691-ЦЗ, кількість надання послуг яких вказані в Додатку № 1 до Договору.

За умовами пункту 2.2. договору, надання послуг відбувається на території Виконавця (ПрАТ "ДТРЗ", м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7).

Відповідно до п. 2.3. договору, здача в ремонт лінійного обладнання ТРС оформляється Актом здачі на ремонт, за підписом уповноважених представників Замовника і Виконавця.

Згідно із п. 2.4. договору (в редакції Додаткової угоди від 25.05.2018 № 3), строк надання послуг визначається згідно "Графіку подачі в ремонт і видачі з ремонту лінійного обладнання ТРС" (додаток № 2 до Договору) та по кожній одиниці лінійного обладнання ТРС становить 60 (шістдесят) календарних днів, починаючи з дати, вказаної в акті здачі на ремонт. У випадку подачі на ремонт лінійного обладнання раніше терміну вказаного в "Графіку подачі в ремонт і видачі з ремонту лінійного обладнання ТРС", Сторони керуються п. 3.14. "Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу", затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002.

Підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. договору передбачено обов`язок Виконавця надати послуги в обсягах згідно Додатку № 1 до Договору, а також у разі необхідності виконати додаткові роботи, виявлені при прийманні, розбиранні та дефектації, згідно з правилами ремонту та конструкторської документації і в термін, що встановлений графіком (Додаток № 2 до договору).

Після надання послуг Виконавець повертає лінійне обладнання Замовнику (п. 2.5. договору).

При цьому, відповідно до положень п.п. 2.6., 2.7., надані послуги з ремонту обладнання приймаються на підставі підписання представниками сторін відповідних актів приймання наданих послуг.

На виконання умов Договору, позивачем в особі виробничих структурних підрозділів "Локомотивне депо Здолбунів" та "Локомотивне депо Львів-Захід" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" передано, а Відповідачем прийнято на ремонт наступне лінійне обладнання:

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №503 - гідромеханічні редуктори ГМР в кількості 2 штуки № 5765 та № 4865;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №504 - гідромеханічні редуктори ГМР в кількості 2 штуки № 4764, та без номера (на корпусі № 1098);

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №505 - турбовоздуходувки РДН-50 в кількості 2 штуки № 24043 та № 71080;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №506 - турбовоздуходувки РДН-50 в кількості 2 штуки № 36008 та № 27336;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 №507 - компресор К2ЛОК1 в кількості 1 штука № 89547;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 508 - регулятори числа обертів серії ЧМЕЗ в кількості 2 штуки №5079 та № 5263;

- за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 509 - регулятори числа обертів серії ЧМЕЗ в кількості 6 штук № 6479, №3852, № 2817, № 3276, №7399, №4745.

Враховуючи те, що згідно із п. 2.4 Договору, строк надання послуг по кожній одиниці обладнання ТРС становить 60 календарних днів, починаючи з дати, вказаної в акті здачі на ремонт, кінцевий строк виконання ремонту обладнання переданого 17.05.2018 на ремонт згідно із зазначеними вище актами-16.07.2018.

Однак, відповідачем виконано ремонт лише регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ №5079, № 6479, що підтверджується актами приймання наданих послуг від 01.11.2018 № 255, від 01.11.2018 № 256.

Ремонт іншої частини обладнання, а саме: гідромеханічних редукторів № 5765, № 4865, № 4764, без номера (на корпусі № 1098), турбовоздуходувок РДН-50 № 24043, № 71080, № НОМЕР_1 , №. 27336, компресора К2ЛОК1 № 89547, регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ № 5263, №3852, № 2817, № 3276 відповідач у передбачені Договором строки, а також станом на момент звернення позивача до суду з цією позовною заявою не виконав, що свідчить про порушення ним договірних зобов`язань перед позивачем у цій частині.

Претензія позивача № НЗТ-10/958 від 19.02/2019 з вимогами щодо виконання ремонту такого лінійного обладнання та сплати штрафних санкцій за несвоєчасне надання послуг залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Відповідачем доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо виконання ремонту в повному обсязі у встановлений договором строк не надано, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача виконати роботи за договором у повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції у наведеній частині не заперечуються та не оскаржуються сторонами у справі.

Згідно ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарського зобов`язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 ЦК України).

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов`язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 231 Господарського кодексу України містить положення, які передбачають, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (частина 2).

Відповідно до 5.1. договору за несвоєчасне надання послуг згідно з умовами цього договору Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості ненаданих послуг за кожну прострочену добу затримки, але не більше облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Пунктом 4.1. договору обумовлено, що ціна послуг визначається Протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 1 до Договору).

Позивач заявив до стягнення пеню за загальний період з 17.07.2018 по 17.01.2019, що складає 26 548, 27 грн. Розрахунок здійснено за кожним видом обладнання окремо, загальна сума нарахованої пені зменшена позивачем у розрахунку на 50%.

Перевіривши розрахунок позивача, судом першої інстанції, з чим погоджується апеляційний господарський суд, встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, та підлягає до стягнення.

Проте, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності за заявленими вимогами про стягнення пені, про що відповідачем зроблено відповідну заяву.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд першої інстанції помилково розпочав відлік строку позовної давності з 17.05.2018, дати передачі відповідачу обладнання у ремонт, тобто дати коли зобов`язання ще не були порушені відповідачем.

За загальним правилом, наведеним у частині першій статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини п`ятої цієї ж статті Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно із п. 2.4. договору (в редакції Додаткової угоди від 25.05.2018 № 3), строк надання послуг визначається згідно "Графіку подачі в ремонт і видачі з ремонту лінійного обладнання ТРС" (додаток № 2 до Договору) та по кожній одиниці лінійного обладнання ТРС становить 60 (шістдесят) календарних днів, починаючи з дати, вказаної в акті здачі на ремонт.

Як встановлено вище, обладнання передано в ремонт за актами приймання-передачі від 17.05.2018, оскільки строк виконання робіт становить 60 календарних днів, кінцевим строком виконання робіт є 16.07.2018, а першим днем прострочення виконання робіт 17.07.2018.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня може бути нарахована з 17.07.2018 по 17.01.2019.

Позовну заяву у справі подано до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 21.12.2019.

Виходячи з річного строку позовної давності, розрахунок пені по кожній одиниці обладнання здійснено та заявлено до стягнення за період з 21.12.2018 по 17.01.2019, тобто в межах строків позовної давності.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що місцевий господарський суд безпідставно відмовив позивачу у задоволенні вимог про стягнення пені за період з 21.12.2018 по 17.01.2019 у сумі 26 548, 27 грн.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення (ухвалу) без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повістю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права; зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення законодавства, суд апеляційної інстанції вбачає підстави для скасування судового рішення в частині відмови у стягнені пені у сумі 26 548, 27 грн., як такого, що прийнято в цій частині з порушенням норм матеріального права, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; в решті рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанцій не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі № 904/6311/19 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі № 904/6311/19 скасувати з частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені у сумі 26 548, 27 грн. та розподілу судових витрат.

Прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ідентифікаційний код 00659101) виконати зобов`язання за договором №Л/Т-17992/НЮ від 28.08.2017 року з капітального ремонту лінійного обладнання ТРС, а саме:

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 5765 та № 4865, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 503;

- виконати капітальний ремонт гідромеханічних редукторів ГРМ № 4764 та без номера (на корпусі № 1098), прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 504;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 24043 та № 71080, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 505;

- виконати капітальний ремонт турбовоздуходувок РДН-50 № 36008 та № 27336, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 506;

- виконати капітальний ремонт компресора К2ЛОК1 № 89547, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 507;

- виконати капітальний ремонт регулятора числа обертів серії ЧМЕЗ № 5263, прийнятого в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 508;

- виконати капітальний ремонт регуляторів числа обертів серії ЧМЕЗ № 3852, № 2817, № 3276, прийнятих в ремонт за актом приймання-передачі від 17.05.2018 № 509.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ідентифікаційний код 00659101) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1, ідентифікаційний код 40081195) пеню у сумі 26 548 (двадцять шість тисяч п`ятсот сорок вісім) грн. 27 коп., витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ідентифікаційний код 00659101) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1, ідентифікаційний код 40081195) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.10.2020

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко