ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

"28" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/468/19

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Задорожного Олександра Прокоповича від 08.09.2020 про визнання виконавчого документу (наказу, виданого у справі № 911/924/19) таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс»,

с. Таборів Сквирського району Київської області,

до фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича,

м. Біла Церква Київської області,

прo стягнення 61 049,00 грн.

за участю учасників справи:

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника): Стовба А.В., адвокат, ордер серії РН-760 № 0003/1;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 23.04.2019 (в редакції ухвали від 12.06.2020 про виправлення описок) у справі № 911/468/19 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс» задоволено частково; стягнуто з фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс» 48 888,00 грн. інфляційних втрат, 12 085,51 грн. три проценти річних та 1 921,00 грн. судового збору (загалом 62 894,51 грн.); у задоволенні решти вимог відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 23.04.2019 у справі № 911/468/19 господарським судом видано наказ від 12.06.2019 про примусове виконання рішення суду.

14.09.2020 до господарського суду Київської області від представника фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича надійшла заява від 08.09.2020 про визнання виконавчого документу (наказу, виданого у справі № 911/468/19) таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню в розмірі 61 275,99 грн. наказ № 911/468/19 від 12.06.2019 про примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 23.04.2019 про стягнення з фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс» (ідентифікаційний код 39550372) 12 085,51 грн. 3% річних, 48 895,83 грн. інфляційних втрат та 1 921,00 грн. судового збору.

Заява обґрунтована тим, що 15.08.2020 ФОП Задорожним О.П. направлено на адресу ТОВ «Агро Лайф Плюс» заяву від 15.08.2020 про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 75 296,63 грн., строк виконання яких настав, з посиланням на ст. 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України. На момент направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, ТОВ «Агро Лайф Плюс» не виконано рішення господарського суду Київської області ввід 21.05.2020 по справі № 911/310/20, яким позовні вимоги ФОП Задорожного О.П. до ТОВ «Агро Лайф Плюс» задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Агро Лайф Плюс» на користь ФОП Задорожного О.П. 15 815,33 грн. 3% річних, 50 884,20 грн. інфляційних втрат, 6 496,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 100,80 грн. судового збору (загалом 75 296,63 грн.), а у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до частини 1, 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, ухвалою господарського суду Київської області від 15.09.2020 прийнято до розгляду заяву фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича від 08.09.2020 про визнання виконавчого документа - наказу господарського суду Київської області у справі № 911/468/19 таким, що не підлягає виконанню, та призначено розгляд заяви у судовому засіданні 28.09.2020.

В судове засідання з`явився представник заявника, представник позивача ТОВ «Агро Лайф Плюс» в судове засідання не з`явився, що в порядку частини 3 ст. 328 ГПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича від 08.09.2020 про визнання виконавчого документа - наказу господарського суду Київської області у справі № 911/468/19 таким, що не підлягає виконанню, заслухавши пояснення представника заявника (відповідача), дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно з рішенням господарського суду Київської області від 23.04.2019 (суддя Конюх О.В.) у справі № 911/468/19 товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс» має грошові вимоги до фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича в загальному розмірі 62 894,51 грн., в тому числі: 48888,00 грн. інфляційних втрат, три проценти річних в розмірі 12 085,51 грн. та 1 921,00 грн. судового збору.

В свою чергу, відповідно до рішення господарського суду Київської області від 21.05.2020 (суддя Ярема В.А.) у справі № 911/310/20 фізична особа - підприємець Задорожний Олександр Прокопович має грошові вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс» у загальному розмірі 75 296,63 грн., в тому числі: 15 815,33 процентів річних, 50 884,20 грн. інфляційних втрат, 6 496,30 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 100,80 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів заяви та встановлено судом 18.08.2020 заявником (боржником) - фізичною особою - підприємцем Задорожним О.П. було направлено на адресу стягувача (позивача) - товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс» заяву від 15.08.2020 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Цією заявою боржник - ФОП Задорожний О.П. повідомив стягувача про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 203 Господарського кодексу України, ст. 601 Цивільного кодексу України, в якій зазначив, що:

заборгованість ФОП Задорожного О.П. перед ТОВ «Агро Лайф Плюс», яка виникла на підставі нарахованих у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання інфляційних втрат, 3% річних та судового збору, що підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 23.04.2019 у справі № 911/468/19 (суддя Конюх О.В.), в розмірі 61 275,99 грн. вважається погашеною в повному обсязі;

заборгованість ТОВ «Агро Лайф Плюс» перед ФОП Задорожним О.П., як виникла на підставі нарахованих у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання інфляційних втрат, 3% річних, витрат на правничу допомогу та судового збору, що підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 21.05.2020 у справі № 911/310/20 (суддя Ярема В.А.), вважається погашеною частково та після даного заліку зустрічних однорідних вимог заборгованість ТОВ «Агро Лайф Плюс» перед ФОП Задорожним О.П. складає 14 020,64 грн.

Зазначена заява 18.08.2020 направлена боржником на адресу стягувача - ТОВ «Агро Лайф Плюс» про що свідчать копії опису вкладення у цінний лист від 18.08.2020, накладної від 18.08.2020 № 677 та відповідних фіскальних чеків відділення поштового зв`язку, та отримана останнім 22.08.2020 відповідно до інформації сервісу офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження пересилання (пересування і отримання адресатом) рекомендованого поштового відправлення.

Положеннями частини 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: якщо його (наказ) видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Вищезазначені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); тощо.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/54-ц та від 12.10.2018 по справі № 910/9026/13.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 602 Цивільного кодексу України передбачені випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, до яких не належать обмеження щодо такого зарахування на стадії виконання судових рішень.

Із аналізу наведених норм вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого (меншого) зобов`язання.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань з передачі родових речей, зокрема грошей); 3) строк виконання щодо таких вимог настав.

Зарахуванням можуть припинятися тільки однорідні вимоги. Вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які виникли, зокрема, на підставі судових рішень.

В даному випадку вимоги ТОВ «Агро Лайф Плюс» про стягнення 48 888,00 грн. інфляційних втрат, 12 085,51 грн. трьох проценті річних та 1 921,00 грн. судового збору підтверджені судовим рішенням у справі № 911/468/19, яке набрало законної сили.

Зараховані відповідачем як зустрічні вимоги хоча і є однорідними (мають грошовий характер), але за своєю правовою природою зобов`язання за цими вимогами є різними, оскільки зобов`язання зі сплати пені та штрафу у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення основного зобов`язання.

У такому випадку зарахування є можливим лише у разі відсутності між сторонами спору щодо наявності підстав і розміру цих нарахувань, а також у разі наявності судового рішення, що набрало законної сили, про стягнення штрафних санкцій. Оскільки в такому випадку в судовому рішенні будуть чітко встановлені розміри боргових зобов`язань, їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання таким судовим рішенням законної сили відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 та частини 1 статті 129-1 Конституції України такі судові рішення підлягатимуть обов`язковому виконанню.

Отже, у спірних правовідносинах між сторонами могло мати місце зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності в зобов`язанні позивача зі сплати штрафних санкцій прозорості та безспірності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 910/7789/18.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є дійсним в силу презумпції правомірності правочину, оскільки за своєю правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог є одностороннім правочином, який оформляється заявою однієї з сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі та в порядку визначеному законодавством звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 908/3039/16.

При цьому, позивач (стягувач) не надав доказів оспорення в судовому порядку правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог.

Стаття 328 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, за висновками суду, вимоги сторін, що зазначені в заяві ФОП Задорожного Олександра Прокоповича від 08.09.2020 є зустрічними. Крім того, на момент вчинення правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог вимоги сторін одна до одної є грошовими, тобто однорідними, а також безспірними та такими, строк виконання яких настав.

З огляду на викладене, вимога фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №911/468/19 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статями 14, 73-79, 233-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Задорожного Олександра Прокоповича від 08.09.2020 про визнання виконавчого документу (наказу, виданого у справі № 911/924/19) таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі № 911/468/19 про стягнення з фізичної особи - підприємця Задорожного Олександра Прокоповича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Лайф Плюс» (09023, Київська обл., Сквирський район, с. Таборів, вул. Жовтнева, буд. 38, код 39550372) 48 888,00 грн. (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень нуль копійок) інфляційних втрат, 12 085,51 грн. (дванадцять тисяч вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят одну копійку) 3% річних, 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню нуль копійок) судового збору.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини 1 ст. 235 ГПК України з моменту її оголошення та відповідно до пункту 23 частини 1 ст. 255, частини 5 ст. 328 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку в строк, встановлений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 01.10.2020.

Суддя О.В. Конюх