ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 вересня 2020 року Справа № 926/233/20

Суддя Ковальчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу 926/233/20

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, м. Чернівці,

до Державного підприємства "Чернівецький лісгосп", с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1,

про стягнення коштів у сумі 44374,13 грн.,

за участю секретаря судового засідання Боднарчука В.В.,

представників сторін:

позивача - Скрипник М.В., дов. від 30.01.2020,

відповідача - не з`явився,

третьої особи - ОСОБА_1 , Саламанович О.Г., адвокат, ордер серія ЧЦ № 19547 від 03.03.2020,

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулося з позовом до Державного підприємства "Чернівецький лісгосп" про стягнення коштів у сумі 44374,13 грн., що становлять переплату виплаченої громадянину ОСОБА_1 пенсії унаслідок надання відповідачем недостовірних даних про заробітну плату.

В обгрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що при проведенні інвентаризації пенсійних справ одержувачами пенсій позивачем виявлено недостовірність наданої відповідачем довідки про заробітну плату ОСОБА_1 для призначення пенсії, а саме: завищено суми заробітної плати з 01.05.1992 по 31.12.1997 на 30,31459 грн. У зв`язку з цим, вказано в позовній заяві, у ОСОБА_1 виникла переплата пенсії в сумі 44374,13 грн. у період з 19.12.2008 по 30.09.2019, за відшкодуванням якої позивач звернувся до відповідача, однак отримав відмову. З посиланням на Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, позивач просить стягнути з відповідача 44374,13 грн. надміру виплаченої ОСОБА_1 пенсії.

Ухвалою від 05.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за участю представників сторін, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача фізичну особу ОСОБА_1 , розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 03 березня 2020 року.

24.02.2020 року третя особа ОСОБА_1 подав письмові пояснення на позовну заяву, а 26.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позов.

У письмових поясненнях від 24.02.2020 третя особа ОСОБА_1 вказав, що з його сторони будь-яких неправомірних дій щодо оформлення пенсій не допущено, а матеріальна шкода у вигляді надміру виплаченої пенсії виникла з вини працівників позивача, яким без належної перевірки було обчислено розмір пенсії виплати на підставі спірної довідки та проведено виплату грошових коштів (а.с. 53).

У відзиві від 24.02.2020 відповідач ДП "Чернівецьке лісове господарство" позовні вимоги відхилило, вказало, що довідка про заробітну плату є однією із складових, на підставі яких орган Пенсійного фонду України приймає рішення про призначення та виплату пенсій. При цьому, зазначив відповідач у відзиві, саме на Пенсійний фонд покладено обов`язок з перевірки змісту і належного оформлення поданих для призначення пенсії документів, а діючий Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містить положення про стягнення переплати пенсії зі страхувальника (а.с. 54-56)

Ухвалою від 03.03.2020 підготовче засідання відкладено на 24.03.2020, позивачеві встановлено строк до 20.03.2020 для подання відповіді на відзив на позов.

17.03.2020 позивач подав через канцелярію суду відповідь на відзив на позов з додатками.

У відповіді ГУ ПФУ в Чернівецькій області вказало, що Пенсійний фонд має право перевіряти в необхідних випадках обгрунтованість видачі документів, представлених для призначення (перерахунку) пенсій, а згідно приписів статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Тому, вказує позивач, до спірних правовідносин застосовуються положення статті 1166 ЦК України, якою врегульовано відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи (а.с. 85-86).

У зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби та введенням карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, ухвалою суду від 18.03.2020 відкладено призначене на 24.03.2020 підготовче засідання на період дії карантину, ухвалено про призначення справи до розгляду повідомити учасників провадження додатково.

07.07.2020 через канцелярію суду від позивача ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшло клопотання № 2400-0802-7/18478 від 06.07.2020 про призначення справи до розгляду з урахуванням послаблення протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 08.07.2020 у справі призначено підготовче засідання на 23.07.2020.

21.07.2020 відповідач листом № 293 від 15.07.2020 повідомив, що в підготовчому засіданні 23.07.2020 його представник участі не братиме, заяв і клопотань відповідач не має, вважає за можливе закінчити підготовче провадження, призначити справу до розгляду по суті та розглянути її без участі представника відповідача.

Ухвалою від 23.07.2020 підготовче засідання відкладено на 06.08.2020, позивачу встановлено строк до 05.08.2020 для подання додаткових доказів.

05.08.2020 позивач подав через канцелярію суду додаткові документи з доказами їх надіслання відповідачеві і третій особі.

Ухвалою від 06.08.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 15.09.2020.

У судове засідання 15.09.2020 представник ДП "Чернівецький лісгосп" не з`явився без повідомлення причин неявки.

В матеріалах справи в наявності докази своєчасного отримання ДП "Чернівецький лісгосп" усіх ухвал суду про відкриття провадження у справі, відкладення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті, відповідач надав відзив на позов, у листі від 15.07.2020 № 293 просив розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 15.09.2020 представники позивача і третьої особи не заперечували проти розгляду справи по суті без участі представника відповідача, з урахуванням чого та з огляду на зазначені вище обставин суд вирішив почати розгляд справи по суті за відсутності представника ДП "Чернівецький лісгосп".

У судовому засіданні 15.09.2020 суд заслухав вступне слово і пояснення представників позивача і третьої особи, дослідив докази у справі та в зв`язку з вичерпанням відведеного для розгляду справи часу оголосив перерву в засіданні до 11-00 год. 28 вересня 2020 року.

У судове засідання 28.09.2020 представник відповідача не з`явився, ухвала від 15.09.2020 про перерву в судовому засіданні належним чином вручена ДП "Чернівцілісгосп", що підтверджується наявними у справі доказами, отже, неявка його представника не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 28.09.2020 суд провів судові дебати та вирішив справу по суті.

Представники позивача в судовому засіданні пояснили, що відповідач надав недостовірну довідку про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , у результаті чого останньому була призначена і виплачувалася пенсія у завищеному розмірі, під час перевірки дана обставина була встановлена та прийнято рішення про утримання з ОСОБА_1 переплати пенсії. При цьому, зазначили представники позивача, оскільки у наданні недостовірних даних винен відповідач, управління Пенсійного фонду звернулося до нього з претензією щодо повернення переплати пенсії, однак ДП "Чернівецький лісгосп" відмовилося відшкодовувати надмірно виплачені ОСОБА_1 кошти. З посиланням на чинне законодавство України представники позивача просили задовольнити позов та стягнути з відповідача як страхувальника надміру виплачену ОСОБА_1 пенсію.

Третя особа ОСОБА_2 і його представник третьої особи в судовому засіданні пояснили, що вини ОСОБА_1 у наданні недостовірних даних щодо розміру заробітної плати для призначення пенсії немає, неправильну довідку видав відповідач, отже повинен нести відповідальність перед позивачем за шкоду, заподіяну переплатою пенсії, вважають позов таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників підготовчого засідання, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

22 грудня 2008 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) подав до Управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області заяву про призначення пенсії (а.с. 4).

Для призначення пенсії ОСОБА_1 також подав до Управління ПФУ видану йому Державним підприємством "Чернівецький лісгосп" (як роботодавцем, страхувальником) довідку від 10.11.2008 № 1018 про заробіток для обчислення пенсії (а.с. 5).

У цій довідці вказано заробіток ОСОБА_1 , який враховується для обчислення пенсії, за травень-грудень 1992 року включно, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 роки. Зокрема за травень-грудень 1992 року середня заробітна плата ОСОБА_1 визначена в сумі 3062080 грн.

Згідно з протоколом 3234 від 08.01.2009 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на загальних умовах у розмірі 950,31 грн. з 19.12.2008, при цьому, для нарахування пенсії використано дані довідки від 10.11.2008 № 1018 про заробітну плату ОСОБА_1 за травень-грудень 1992 року (а.с. 6, 7 на звороті).

Фактична виплата ОСОБА_1 пенсії з моменту призначення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами - інформацією щодо нарахованих сум пенсій, які сформовані у відомості на виплату через відділення поштового зв`язку 60543 Герцаївського району ЧД УППЗ "Укрпошта" з січня 2009 по вересень 2019 року, відомостями на виплату пенсій з серпня 2017 по вересень 2019 року, довідками Герцаївського відділу обслуговування громадян від 24.07.2020. Спору щодо сум фактично виплаченої ОСОБА_1 пенсії у справі немає.

У позовній заяві зазначено і пояснили у судовому засіданні представники позивача, що у відповідності до Порядку проведення у 2018-2019 роках інвентаризації пенсійних справ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 19-1 від 03.09.2018, Головним управлінням ПФУ в Чернівецькій області проводилися інвентаризація пенсійних справ одержувачів пенсій.

За довідками, виданими починаючи з 01 січня 1992 року, за якими в помісячному розрахунку розмір заробітної плати або сума доходу перевищує 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум, проводилася перевірка обгрунтованості їх видачі та відповідності зазначених у них сум заробітної плати (доходу) первинним документам, якщо в пенсійній справі відсутні матеріали такої перевірки.

Під час інвентаризації пенсійних справ позивач виявив, що коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 перевищує 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання сум пенсії, однак відсутні матеріали перевірки обґрунтованості виданої йому довідки про розмір заробітної плати.

У зв`язку з цим працівниками ГУ ПФУ в Чернівецькій області з відома директора ДП "Чернівецький лісгосп" та в присутності головного бухгалтера підприємства проведено відповідну перевірку, за результатами якої складено довідку № 1032 від 25.06.2019 про відповідність даних про заробітну плату первинним документам, видану для призначення (перерахунку) пенсії гр. ОСОБА_1 , які знаходяться в ДП "Чернівецький лісгосп" (а.с. 9-10).

Згідно довідки № 1032 від 25.06.2019 за результатами зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 № 1018 від 10.11.2018 встановлено, що суми заробітної плати в довідці не співпадають із сумами, зазначеними в особових рахунках, а саме (різниця по відхиленням розраховувалася та враховувалася при переведенні сум в гривні), зокрема, 1992 рік: завищено протягом травня-грудня на загальну суму 30,31459 грн. Також встановлено розбіжності (завищення/заниження) сум заробітної плати за 1993, 1996, 1997 роки

Зауважень до довідки № 1032 від 25.06.2019 посадові особи ДП "Чернівецький лісгосп" не подали.

За результатами перевірки 25.06.2019 Державним підприємством "Чернівецький лісгосп" видано нову довідку № 323 від 25.06.2019 про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , згідно якої за травень-грудень 1992 року розмір середньої заробітної плати в сукупності складає 0,30621 грн. (а.с. 11).

Унаслідок завищення сум заробітної плати ОСОБА_3 у довідці від 10.11.2008 № 1018 про заробіток для обчислення пенсії за період з 19.12.2008 по 30.09.2019 виникла переплата пенсії ОСОБА_1 на суму 44374,13 грн.

Детальні відповідні розрахунки виконані позивачем в Інформації щодо розрахунку суми переплати пенсії ОСОБА_1 за період з 19.12.2008 по 30.09.2019 (а.с. 12-14).

Обрахована позивачем сума переплати пенсії у розмірі 44374,13 грн. відповідачем і третьою особою не оспорюється.

22 жовтня 2019 року позивачем прийнято рішення № 130968-15 про утримання надміру виплачених сум пенсій, відповідно до якого вирішено утримувати з ОСОБА_1 переплату в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.11.2019 до повного погашення (а.с. 153).

На звернення позивача ОСОБА_1 відмовився добровільно повертати переплату, після чого 27.11.2019 р. позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій вимагав відшкодувати надміру виплачені кошти в сумі 44374,13 грн. (а.с. 15-16).

Відповідач у відповіді від 11.12.2019 на претензію відмовився повертати переплату, в зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до господарського суду (а.с. 17-18).

Згідно виданої позивачем довідки за період з листопада 2019 по липень 2020 року з пенсії ОСОБА_1 утримано 3749,25 грн. (а.с. 154).

Під час вирішення спору суд застосовує наступні норми законодавства України.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми переплаченої пенсії. Підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії відповідача, що призвели до наслідків у вигляді переплат пенсії громадянину ОСОБА_4 у сумі 44374,13 грн. Правовими підставами позову є норми статті 1166 Цивільного кодексу України.

Положеннями частин 1, 2 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, положеннями частин 1, 2 якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній станом на момент звернення позивача з позовом у даній справі) органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Частиною 2 статті 17 названого Закону передбачено, що довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Положення статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" також передбачають, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

На спростування заперечень проти позову представники позивача зазначали, що орган, що призначає пенсію, має право, а не обов`язок в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.

На час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії та призначення йому пенсії позивачем діяв Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11 2005, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 38 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 39 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За змістом пункту 43 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, з положень Порядку № 22-1 випливає, що орган, що призначає пенсію, контролює і перевіряє правильність всіх документів, що подаються, та у разі обґрунтованих сумнівів має право вимагати як від підприємств, установ та організацій, так і від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. При цьому, працівники цих органів в силу закону зобов`язані перевірити такі документи та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відсутній причинний зв`язок між фактом видачі відповідачем довідки про заробіток для обчислення пенсії № 1018 від 10.11.2008 та надмірною виплатою сум пенсій ОСОБА_1 в розмірі 44374,13 грн. за період з 19.12.2008 по 30.09.2019, оскільки остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення і нарахування пенсії приймається саме органами Пенсійного фонду та саме на працівників цих органів покладено обов`язок перевірити такі документи та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

У зв`язку з викладеним суд зазначає також наступне.

Після проголошення незалежності у серпні 1991 року на виконання постанови Президії Верховної Ради України "Про введення в обіг на території республіки купонів багаторазового використання" від 9 вересня 1991 року Національний банк України ввів в обіг купони багаторазового використання з 10 січня 1992 року (загальновідома назва купоно-карбованці - суд).

Відповідно до Указу Президента України № 762/96 від 25 серпня 1996 року "Про грошову реформу в Україні" грошова реформа в Україні проводилася 2-16 вересня 1996 року та в рамках її здійснення за встановленим курсом було перераховано у гривні ціни, тарифи, оклади заробітної плати, стипендії, пенсії, кошти на рахунках підприємств, установ та організацій, а також вклади громадян. Карбованцеві вклади населення було перераховано у гривні за курсом 100000 карбованців за одну гривню без будь-яких обмежень і конфіскацій із вільним їх використанням у гривнях.

З довідки № 1032 від 25.06.2019 вбачається та надані відповідні пояснення представників позивача в судовому засіданні, що відомості про заробітну плату третьої особи у довідці про заробіток для обчислення пенсії № 1018 від 10.11.2008, зокрема за травень-грудень 1992 року, були помилковими у зв`язку з неправильним переведенням сум нарахованої заробітної плати в купоно-карбованцях у гривні (таблиця за 1992 рік, а.с. 9).

На переконання суду, за звичайної обачливості та уважності працівники пенсійного органу мали би звернути увагу на невідповідність розряду (як структурного елементу представлення чисел в позиційних системах числення) вказаних у спірній довідці місячних сум заробітної плати ОСОБА_1 у порівнянні до розрядів цих же сум після переведення купоно-карбованців у гривні.

Крім того, на даний час відбувається повернення сум переплати пенсії безпосередньо ОСОБА_1 відповідно до рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 22 жовтня 2019 року № 130968-15 про утримання надміру виплачених сум пенсій. Станом за липень 2020 року з пенсії третьої особи утримано 3749,25 грн.

З наведеного суд доходить висновку, що позивачем не доведено всіх елементів, необхідних для застосування до відповідача деліктної відповідальності, зокрема, відсутній безпосередній причинний зв`язок між видачею відповідачем довідки про заробіток для обчислення пенсії № 1018 від 10.11.2008 та переплатою пенсії третій особі.

Крім того, за умови, що утримання переплати здійснюється безпосередньо за рахунок третьої особи, суд не вбачає в даному випадку порушення права позивача, яке потребує судового захисту.

Суд відхиляє посилання позивача на існуючу судову практику про стягнення зі страхувальників сум переплати пенсії у випадку видачі недостовірних довідок про заробітну плату для призначення пенсії.

У даній справі суд встановив відсутність повного складу деліктного правопорушення з боку відповідача, які надають підстави для притягнення його до відповідальності за правилами статті 1166 ЦК України, а також відсутність порушеного матеріального права позивача на відшкодування переплати пенсії.

Відповідна правова позиція про відсутність підстав для притягнення страхувальника до майнової відповідальності за умови не доведення причинного зв`язку між його протиправною поведінкою та заподіянням шкоди у вигляді переплати пенсії викладена в постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 917/1860/17.

Суд приймає викладені у відзиві відповідача доводи, що при прийнятті документів орган, що призначає пенсію, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів та обгрунтованість їх видачі.

Суд бере до уваги пояснення третьої особи і його адвоката про те, що з боку ОСОБА_1 не вчинено будь-яких неправомірних дій щодо подання документів для оформлення пенсії до ГУ ПФУ в Чернівецькій області, однак констатує, що третя особа не оскаржував рішення позивача від 22 жовтня 2019 року № 130968-15 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Відтак, вказане рішення є чинним і тягне відповідні наслідки у вигляді утримання з пенсії ОСОБА_4 переплати у розмірі 20% щомісячно до повного погашення.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13, частин 1, 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами розгляду справи у відкритому судовому засіданні, надавши відповідну оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову відповідно до положень статті 129 ГПК України судові витрати позивача у вигляді судового збору в сумі 2102,00 грн. слід залишити за ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 20, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Державного підприємства "Чернівецький лісгосп", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про стягнення 44374,13 грн. коштів переплати виплаченої пенсії.

2. Судовий збір у сумі 2102,00 грн. залишити за позивачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 257 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У судовому засіданні 28 вересня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст підписано 29 вересня 2020 року.

Суддя Т.І. Ковальчук

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.