ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3605/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судових засідань Аганін В.Ю.

Роглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення від 24.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3779/20 по справі №916/3605/19

За позовом: Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт (73000, м. Херсон, просп. Ушакова, 4; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ (65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Комунальна, буд. 12; )

Про стягнення 275741,16 грн.

За участю:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Встановив: Рішенням господарського суду Одеської області від 09.09.2020р. позовну заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ на користь Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт основний боргу у розмірі 174075,00 грн. 00 коп., пеню у розмірі 9092,08 грн., 3% річних у розмірі 868,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2760,54 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

24.09.2020р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення вх. № ГСОО 23779/20 по справі №916/3605/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.09.2020р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення від 24.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3779/20 по справі №916/3605/19 до розгляду у судовому засіданні на "05" жовтня 2020 р. о 09:15. Повідомлено учасників справи про судове засідання щодо розгляду заяви 05.10.2020р. о 09:15.

25.09.2020р. до господарського суду Одеської області позивачем було подано пояснення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення.

05.10.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли пояснення на пояснення Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування поданої заяви про ухвалення додаткового рішення від 24.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3779/20 по справі №916/3605/19 Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ було зазначено суду наступне.

Відповідач зазначає, що у матеріалах справи №916/3605/19 міститься відзив Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ від 24 лютого 2020 року на позовну заяву Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт та інші заяви і клопотання відповідача, з яких випливає, що Товариство з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ просило господарський суд Одеської області стягнути з Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт судові витрати у справі, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу адвоката та надало попередній розрахунок даних витрат.

Також відповідач зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідачем було зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ зареєстроване та її органи управління фактично знаходяться у м.Теплодар, Біляївського району Одеської області.

При цьому, згідно Протоколів позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 03 вересня 2020 року № 28, від 10 вересня 2020 року № 30 та від 18 вересня 2020 року № на виконання п. З постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 22 липня 2020 року № 641 у м. Біляївка (знаходиться на відстані 10 км. від м. Теплодар, Біляївського району Одеської області) та у Біляївському районі Одеської області з 7 вересня 2020 року було встановлено „червоний та „помаранчевий рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19, що діяли до 21 вересня 2020 року.

За поясненнями відповідача, вищенаведені обставини істотно ускладнили транспортну доступність до місцезнаходження осіб, що входять до складу органів управління Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ, що здійснюється транспортом загального користування через м. Біляївка та в цілях відвернення високого ризику спричинення шкоди життю та здоров`ю адвоката Щукіна О.С., його родини та оточуючих його людей фактично унеможливили складання та підписання Акту приймання- передачі до Договору про надання правової допомоги від 21 лютого 2020 року № 21/20 раніше 22 вересня 2020 року. При цьому, Акт приймання-передачі до Договору про надання правової допомоги від 21 лютого 2020 року № 21/20 є визначальним документом в контексті визначення розміру судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ, понесених при розгляді справи № 916/3605/19.

Додатково було зазначено суду, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх сторона уже сплатила чи їх вона ще має сплатити. Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачена можливість відшкодування витрат, як тих, які сторона уже понесла, так і тих, які вона ще має понести у зв`язку з розглядом справи. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

З урахуванням викладеного та зазначеного, відповідач просить суд поновити Товариству з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ процесуальний строк на подання доказів в обґрунтування розміру судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ має сплатити у зв`язку з розглядом господарським судом Одеської області справи № 916/3605/19 та прийняти відповідні докази, що додаються. Долучити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення (із додатками) до матеріалів справи №916/3605/19 та врахувати їх зміст під час вирішення питання про розподіл судових витрат у справі № 916/3605/19. Розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення у справі №916/3605/19 у судовому засіданні, призначеному на 28 вересня 2020 року на 09:15 та за результатами її розгляду стягнути з Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ судові витрати у справі № 916/3605/19 у загальному розмірі 24000,00 грн. із врахуванням ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до наданих пояснень на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення, позивачем було зазначено суду наступне.

Позивачем зазначається, що розгляд заяви про розподіл судових витрат без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи є порушенням положень частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 червня 2019 року, справа № 904/66/18).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Рішення у справі № 916/3605/19 винесено Господарським судом Херсонської області 09.09.2020 року, отже, строк для подання доказів сплинув 14 вересня 2020 року.

Позивач зазначає, що в своїй заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ зазначає, що Біляєвський район віднесено до „помаранчевого та „червонного рівню епідемічної небезпеки, тому поширення COVID-19 не дозволили йому своєчасно підписати акт виконаних робіт по договору про надання адвокатських послуг між Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ (м. Теплодар) і адвокатом Щукіним О.С. (м. Одеса), що стало підставою для затримки подання доказів та заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Позивачем було зауважено суду, що м. Теплодар та м. Одеса віднесені до „жовтого рівеня епідемічної небезпеки поширення COVID-19 та для „жовтого рівня обмежень Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 „Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зі змінами та доповненнями, визначені такі обмеження: перебування у громадських будівлях в масках або респіраторах, проведення масових заходів: не більше 1 людини на 5 квадратних метрів, кінотеатри із заповненістю на 50%, перевезення пасажирів тільки в межах сидячих місць, відвідування закладів дошкільної, шкільної, позашкільної та спеціалізованої освіти, якщо на самоізоляції понад 50% дітей та персоналу закладу, відвідування установ соціального захисту, в яких перебувають люди похилого віку, крім тих, що надають послуги кризово, на вході до закладів чи заходів потрібно розмістити інформацію про можливу кількість відвідувачів. Контроль має здійснювати власник приміщення або організатор події.

Отже, на думку позивача, посилання заявника на неможливість на протязі з 09 вересня 2020 року до 22 вересня 2020 року підписати акт виконаних робіт є безпідставним, адже транспортне сполучення між м. Теплодар Одеської області та м. Одеса не було обмежено і карантинні заходи у вказаних містах не перешкоджали йому підписати акт приймання-передачі послуг та виконати вимоги подання доказів судових витрат в порядку та в строки, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Позивач вказує, що адвокатом Щукіним О.С. заявлено до розподілу 24000,00 грн. судових витрат, які підтверджені договором про надання правової допомоги від 21.02.2020 року, додатковою угодою від 21.02.2020 року та актом приймання-передачі юридичних послуг з правової допомоги від 22.09.2020 року. Зі змісту поданих адвокатом документів вбачається, що надані юридичні послуги з правовою допомоги складаються з 18 годин надані «поза професійною правничою допомогою» та 24 години „за професійну правничу допомогу, всього 42 години. Вартість послуг: п. 3 Додаткової угоди та п. 2 акту виконаних робіт визначає оплату - 400,00 грн. за годину „поза професійною правничою допомогою та 700,00 грн. - за годину „за професійну правничу допомогу.

Враховуючи приписи законодаства, за твердженням позивача, заявлені витрати адвоката Щукіна О.С., надані „поза професійною правничою допомогою (тобто поза межами її (професійної правничої допомоги) - академічний словник з укр. мови) в кількості 18 годин на суму 7200,00 грн. не підлягають розподілу в силу ст. 123 ГПК України.

Щодо інших послуг 24 години в сумі 16 800,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту акту вбачається, що 26 травня 2020 року, 15 червня 2020 року, 27 липня 2020 року, 19 серпня 2020 року, 26 серпня 2020 року та 09 вересня 2020 року Клієнту адвокатом було надано однакову послугу: „Складення процесуальних документів, підготовки до участі та представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні в господарському суді Одеської області по справі № 916/3605/19 з кількістю 4 години кожна послуга, при цьому в порушення ч. 3 ст. 126 ГПК України, адвокатом не надано детальний опис виконаних робіт та наданих послуг, так само як вбачається на всі ці судові засіданні в акті адвокатом Щукіним О.С. зазначено однаковий час та однакові види послуги, однак зауважую, що не на кожне судове засідання їм складались та подавались процесуальні документи та не кожне судове засідання передбачало підготовки до судового засідання і затрачено часу 4-х годин.

Отже, як вказує позивач, заява про розподіл судових витрат адвоката Щукіна О.С. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ подана з порушенням строку, є необґрунтованою та безпідставною, а тому не може бути розглянута та задоволена судом.

З урахуванням викладеного та зазначеного, позивач просить суд заяву про розподіл судових витрат адвоката Щукіна О.С. в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ залишити без розгляду.

Відповідно до пояснень відповідача на пояснення Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення, вбачається наступне.

Відповідачем зазначено суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ наголошувало не на відсутності громадського транспортного сполучення між м. Теплодар та м. Одеса, а на встановлені відповідні карантинні обмеження у м. Біляївка, що знаходься впритул до м. Теплодар.

Також було зазначено, що детальний опис юридичних послуг з професійної правничої допомоги надано Товариству з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ при розгляді справи №916/3605/19 зазначена у акті приймання-передачі від 22.09.2020р. до Договору від 21.02.2020р. №21/20.

Також відповідачем були надані додаткові пояснення щодо кількості годин, витрачених на надання юридичних послуг з професійної правничої допомоги.

Дослідивши матеріали поданої Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Наразі слід зазначити, що під час постановлення господарським судом Одеської області рішення від 09.09.2020р. по справі №916/3605/19 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ГПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що під час постановлення господарським судом рішення від 09.09.2020 р. по даній справі питання стосовно розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось, господарський суд вважає, що таке питання може бути вирішено шляхом ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу понесених скаржником витрат на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим слід зазначити, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2019 року у справі №927/26/18.

При цьому, заява Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення була подана нарочно до господарського суду Одеської області 24.09.2020р. (вх. № ГСОО 2-3779/20).

Суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи викладене та те, що вступну та резолютивну частини рішення господарського суду Одеської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ на користь Державного підприємства „Херсонський морський торговельний порт основного боргу у розмірі 174075,00 грн. 00 коп., пені у розмірі 9092,08 грн., 3% річних у розмірі 868,80 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2760,54 грн. у справі №916/3605/19 було проголошено в судовому засіданні 09.09.2020р. в присутності повноважних представників сторін, відповідно, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України п`ятиденний строк для подання Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ доказів в підтвердження понесених скаржником витрат був у відповідача до 14.04.2020р., включно.

Отже, надання Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ 24.09.2020 р. доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою про стягнення судових витрат вчинено відповідачем з пропуском встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України 5-денного строку для подання доказів в підтвердження понесених витрат після ухвалення рішення суду.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У даному випадку за приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, з огляду на неподання заявником відповідних доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом встановленого строку, така заява Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, у заяві про ухвалення додаткового рішення від 24.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3779/20 по справі №916/3605/19 Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ було заявлено вимогу, відповідно до якої відповідач просив суд поновити Товариству з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ процесуальний строк на подання доказів в обґрунтування розміру судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ має сплатити у зв`язку з розглядом господарським судом Одеської області справи № 916/3605/19 та прийняти відповідні докази, що додаються до розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи зі змісту вказаних положень ГПК, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Разом з тим, виходячи з аналізу положень ст.ст. 129, 221 ГПК України, останні встановлюють саме порядок надання доказів понесення витрат на правничу допомогу, а не строк для подання заяви про відшкодування таких витрат, оскільки саме положення ст. 124 ГПК України визначають порядок заявлення особою про можливе понесення судових витрат.

Поряд з цим приписи ч. 8 ст. 129 ГПК України не передбачають можливості поновлення строку для подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, натомість встановлюють наслідки їх неподання у встановлений строк.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 р. у справі № 5/452/06 та від 21.02.2019 р. у справі №911/4590/13.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що заявником в порушення приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України, пропущено встановлений законом строк для подачі доказів щодо розміру понесених витрат, відповідно заява Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення від 24.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3779/20 по справі №916/3605/19 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 244, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРАНІТТРАНССТРОЙ про ухвалення додаткового рішення від 24.09.2020р. вх. № ГСОО 2-3779/20 по справі №916/3605/19 - залишити без розгляду.

Повний текст ухвали складено 06.10.2020р.

Ухвала набирає чинності 05.10.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко