РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020Справа № 910/10045/20

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" Донецької області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Києва

про відшкодування збитків, ціна позову 80967,49 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у липні 2020 року Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що ним (вантажовідправник) протягом січня-лютого 2020 року на адресу ТЕС ПАТ "Центренерго" (вантажоодержувач) були відправлені залізничні вагони №№ 60454519, 53503553, 258, 56417132, 60026275, 56869837, 56249584, 56917479, 53170817, 56437924, 56258544, 53529566, 562225532, 60455045, 54752449 з вугіллям кам`яним загальною вагою 964 т.

Вантаж прибув на станції Лиман Південної залізниці, Слов`янськ та Лиман Донецької залізниці у справних вагонах. При розкритті вагонів і проведенні переважування була встановлена недостача вугілля кам`яного вагою 36,334 т, що перевищує норму природних втрат (1% від маси вантажу).

Відповідач (перевізник) передав ТЕС ПАТ "Центренерго" меншу кількість вантажу, ніж це встановлено залізничними накладними №№ 53394219 від 19 січня 2020 р., 53474045 від 25 січня 2020 р., 53503538 від 27 січня 2020 р., 53524062 від 29 січня 2020 р., 53635736, 53637351, 53636478 від 6 лютого 2020 р., 53650180, 53657722 від 8 лютого 2020 р.

На підставі ст. 133 Статуту залізниць України ТЕС ПАТ "Центренерго" передало йому право на пред`явлення позову до відповідача, що підтверджується переуступними підписами на вищевказаних залізничних накладних.

Враховуючи наведене, позивач, виходячи з вартості 1 т вантажу за накладними №№ 53635736 - 2301,72 грн. з ПДВ, 53637351 - 2220,35 грн. з ПДВ, 53636478 - 2119,62 грн. з ПДВ, 53650180 - 2110,49 грн. з ПДВ, 53657722 - 1678,12 грн. з ПДВ, 56258544 - 2196,41 грн. з ПДВ, 53394219 - 2296,15 з ПДВ, 53474045, 53473997 - 2268,62 з ПДВ, 53503538 - 2317,58 грн. з ПДВ просив на підставі ст. 267 ЦК України, ст. 224 ГК України, на ст.ст. 110, 113-115, 129 Статуту залізниць України задовольнити позов та стягнути з відповідача на свою користь 80967,49 грн. збитків у розмірі вартості втраченого вантажу, а також понесені по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог, недоведеність факту заподіяння позивачу збитків у заявленому розмірі, недоведеності позивачем вартості втраченого вантажу.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 6 квітня 1998 р., Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно зі ст. 5 Статуту, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Судом встановлено, що протягом січня-лютого 2020 року позивачем (вантажовідправник) на адресу ТЕС ПАТ "Центренерго" (одержувач) були відправлені залізничні вагони №№ 60454519, 53503553, 258, 56417132, 60026275, 56869837, 56249584, 56917479, 53170817, 56437924, 56258544, 53529566, 562225532, 60455045, 54752449 з вугіллям кам`яним загальною вагою 964 т.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи залізничними накладними №№ 53394219 від 19 січня 2020 р., 53474045 від 25 січня 2020 р., 53503538 від 27 січня 2020 р., 53524062 від 29 січня 2020 р., 53635736, 53637351, 53636478 від 6 лютого 2020 р., 53650180, 53657722 від 8 лютого 2020 р., згідно з якими вантаж був прийнятий до перевезення відповідачем.

Вантаж прибув на станції Лиман Південної залізниці, Слов`янськ та Лиман Донецької залізниці у справних вагонах. Після прибуття вагонів на вказані станції було проведено переважування товару та встановлено недостачу вугілля кам`яного у вагонах №№ 60454519 вагою 0,802 т, 53503553 - 2,751 т, 53502258 - 3,374 т, 56417132 - 2,663 т, 60026275 - 2,436 т, 56869837 - 2,095 т, 56249584 - 2,146 т, 56917479 - 0,513 т, 53170817- 0,504 т, 56437924 - 0,814 т, 56258544 - 0,714 т, 535295566 - 1,613 т, 56222532- 7,324 т, 60455045 - 5,101 т, 54752449 - 3,484 т, а загалом 36,334 т, що перевищує норму природних втрат (1% від маси вантажу).

Зокрема, вантаж у вагонах:

- № 60454519 розміщений нижче рівня бортів на 20 см, над 2 люком є поглиблення розміром 1,5м х 1,5 х 1м, в місцях поглиблень маркування відсутнє;

- № 53503553 розміщений нижче рівня бортів на 50 см, над 7 люком є поглиблення розміром 1,5м х 1м х 50 см, з права 1-3 люку поглиблення 4м х 50см х 20см, маркування відсутнє;

- № 53502258, 56417132 вантаж помаркований трьома повздовжувальними борознами, навантаження нижче бортів неравномірне;

- № 60026275, 56869837 навантаження нижче бортів неравномірне, у вагонах виявлено виїмки на 1-6 люками з ліва по ходу поїзда розміром 8,2м х 1,7м х 0,35 см, вантаж не маркований;

- 56917479 розміщений на рівні бортів, над 1-2 люками є поглиблення 2м х 1,5м х 0,60см, в місцях поглиблень маркування відсутнє;

- 53170817 розміщений нижче рівня бортів на 20 см, над 2 люком є поглиблення розміром 1м х 1,5 х 0,5см, над 5-7 люками є поглиблення розміром 3м х 2м х 0,5 см, в місцях поглиблень маркування відсутнє;

- 56437924 розміщений нижче рівня бортів на 20 см, над 3-4 люками та 5-6 люками є поглиблення розміром 1,5м х 1,5 х 0,5см, в місцях поглиблень маркування відсутнє;

- 56258544 розміщений нижче рівня бортів на 20 см, над 7 люком є поглиблення розміром 1,5м х 0,5см, в місцях поглиблень маркування відсутнє;

- 53529566 розміщений нижче рівня бортів на 30 см, над 4-5-6-7 люками є поглиблення розміром 6м х 2м х 0,5см, в місцях поглиблень маркування відсутнє;

- 56222532 вантаж помаркований трьома повздовжувальними борознами, навантаження нижче бортів 30-40 см, у вагоні над 1-2, 6-7 люками маркування порушено;

- 60455045 вантаж помаркований трьома повздовжувальними борознами, навантаження нижче бортів 30-40 см, у вагоні маркування порушено;

- 54752449 вантаж помаркований трьома повздовжувальними борознами, навантаження нижче бортів 30-40 см, у вагоні по всій довжині маркування порушено.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі комерційними актами №№ 490000/9/14 від 23 січня 2020 р., 444002/20, 444002/22 від 27 січня 2020 р., 444002/29 від 29 січня 2020 р., 492006/111, 492006/110, 444002/40, 444002/41 від 9 лютого 2020 р., 490000/14/38 від 3 лютого 2020 р., 490000/20/42 від 11 лютого 2020 р., 490000/21/43, 490000/22/44 від 12 лютого 2020 р.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 130, ст. 133 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

На підставі вищевказаних положень Статуту ТЕС ПАТ "Центренерго" (вантажоодержувач) передало позивачу право пред`явлення позову за недостачу вантажу у вищевказаних залізничних вагонах.

Це підтверджується поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, переуступними підписами вантажоодержувачів на залізничних накладних №№ 53394219 від 19 січня 2020 р., 53474045 від 25 січня 2020 р., 53503538 від 27 січня 2020 р., 53524062 від 29 січня 2020 р., 53635736, 53637351, 53636478 від 6 лютого 2020 р., 53650180, 53657722 від 8 лютого 2020 р.

Згідно ст.ст. 113, 114, 115 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано довідки ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про вартість вугільної продукції №№ 11/386 від 16 березня 2020 р., 11/638 від 24 квітня 2020 р., 11/639 від 24 квітня 2020 р., 11/276 від 19 лютого 2020 р., 11/854 від 4 червня 2020 р., які в силу положень ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць України є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу, оскільки указані положення не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу. Тому доводи відповідача з приводу недоведеності позивачем вартості втраченого вантажу є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21 листопада 2000 р. (далі - Правила) визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

З матеріалів справи слідує, що вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Законом України №584-VII від 19 вересня 2013 р. (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України № 163 від 19 березня 2002 р. є мінеральним паливом.

Отже, враховуючи те, що втраченим вантажем за залізничними накладними №№ 53394219 від 19 січня 2020 р., 53474045 від 25 січня 2020 р., 53503538 від 27 січня 2020 р., 53524062 від 29 січня 2020 р., 53635736, 53637351, 53636478 від 6 лютого 2020 р., 53650180, 53657722 від 8 лютого 2020 р. було вугілля кам`яне - мінеральне паливо, то позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1 % від маси вантажу при розрахунку збитків.

Виходячи з вартості 1 т вугілля кам`яного за накладними №№ 53635736 - 2301,72 грн. з ПДВ, 53637351 - 2220,35 грн. з ПДВ, 53636478 - 2119,62 грн. з ПДВ, 53650180 - 2110,49 грн. з ПДВ, 53657722 - 1678,12 грн. з ПДВ, 56258544 - 2196,41 грн. з ПДВ, 53394219 - 2296,15 з ПДВ, 53474045, 53473997 - 2268,62 з ПДВ, 53503538 - 2317,58 грн. з ПДВ вартість втраченого вантажу, з урахуванням норми природних втрат, складає загалом 80967,49 грн.

Згідно вимог ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Доказів відшкодування відповідачем на користь позивача заявлених до стягнення збитків суду не надано.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 623, 924 ЦК України, ст.ст. 224, 314 ГК України підлягає стягненню 80967,49 грн. збитків.

Доводи відповідача про недоведеність факту заподіяння позивачу збитків у заявленому розмірі необґрунтовані, оскільки суперечать зібраним доказам та встановленим судом обставинам.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" Донецької області задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, 5, код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, код 00176472) 80967,49 грн. збитків, 2102 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар