РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 м. КиївСправа № 910/8780/20

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СПРИНТЕР ЦЕНТР";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКТОНІКА 2006";

про: стягнення 470.000,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПРИНТЕР ЦЕНТР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКТОНІКА 2006" (далі - відповідач) про стягнення 470.000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договору поставки (з протоколом узгодження розбіжностей) від 20.02.2017 № 03/02/-17, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 470.000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8780/20 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приписами частини 2 другого розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ (далі - Закон № 731-ІХ) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-ІХ набрав чинності 17.07.2020.

Відтак, останній день процесуальних строків, з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, є 06.08.2020.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки (з протоколом узгодження розбіжностей) від 20.02.2017 № 03/02/-17 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується в порядку та строки, встановлені Договором, передавати у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити на умовах Договору товар (п. 1.1 Договору).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що розрахунок здійснюється за кожну поставлену партію товару в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позивача, в строк, передбачений додатком № 1 до Договору.

Положеннями п. 1.1 додатку № 1 до Договору передбачено, що відповідач оплачує товари за кожну поставлену партію в безготівковому порядку з відстрочкою платежу 30 календарних днів, за умови, що позивач вчасно надасть належним чином податкові та товарні накладні.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 523.948,07 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 23.07.2019 № 15220/0041097 на суму 32.594,40 грн.;

- від 23.07.2019 № 15220/0041100 на суму 13.156,37 грн.;

- від 23.07.2019 № 15220/0041102 на суму 2.002,79 грн.;

- від 23.07.2019 № 15220/0041094 на суму 104.113,63 грн.;

- від 25.07.2019 № 15220/0041653 на суму 34.604,06 грн.;

- від 30.07.2019 № 15220/0042562 на суму 13.803,19 грн.;

- від 30.07.2019 № 15220/0042565 на суму 7.309,94 грн.;

- від 30.07.2019 № 15220/0042566 на суму 73.571,58 грн.;

- від 30.07.2019 № 15220/0042568 на суму 20.403,36 грн.;

- від 01.08.2019 № 15220/0043289 на суму 25.387,20 грн.;

- від 06.08.2019 № 15220/0043826 на суму 2.320,07 грн.;

- від 06.08.2019 № 15220/0043831 на суму 20.317,18 грн.;

- від 08.08.2019 № 15220/0044445 на суму 174.364,30 грн.

Проте, відповідачем здійснено оплату вказаного товару частково в сумі 53.948,07 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача 470.000,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 470.000,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 470.000,00 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКТОНІКА 2006" (03148, м.Київ, Святошинський район, ВУЛИЦЯ СТРОКАЧА ТИМОФІЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40730468) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СПРИНТЕР ЦЕНТР" (79031, Львівська обл., місто Львів, Франківський район, ВУЛИЦЯ СТРИЙСЬКА, будинок 202, ідентифікаційний код: 40667077) заборгованість в сумі 470.000 (чотириста сімдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 7.050 (сім тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац