ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3896/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт Системс", м. Дніпро

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайт Системс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 32 805, 11 грн, з яких: 25 911,20 грн - основний борг, 6 105,78 грн пеня та 788,13 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 22.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законом України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4, яким було передбачено продовження процесуальних строків на час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно із Законом України № 731-IX від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав законної сили 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відтак, перебіг процесуальних строків у даній справі розпочався з 06.08.2020, а 20-денний строк на подання клопотань про продовження цих строків - закінчився.

12.08.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

17.08.2020 даний відзив надійшов на адресу суду також і засобами поштового зв`язку.

02.09.2020 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву.

16.09.2020 засобами електронного зв`язку, а 18.09.2020 засобами поштового зв`язку відповідач подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

25.09.2020 позивач подав письмові пояснення у справі.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 782/13/217Е від 28.08.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Втім, позивач поясненнями по справі від 23.09.2020 зазначив про сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 25 911, 20 грн, однак після звернення позивача до суду із позовом, тобто з порушенням строків оплати.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнає наявність боргу перед позивачем за поставлений товар у розмірі 25 911, 20 грн, проте зазначає про відсутність правових підстав для стягнення пені та звертає увагу суду на невірно визначений позивачем строк для оплати видаткової накладної від 20.09.2019 № Л_001882 на суму 94 909, 44 грн, оскільки відповідно до п. 4.2 договору термін на оплату отриманої партії товарів по факту їх поставки протягом 45-ти календарних днів. Відповідач звертає увагу суду, що із розрахунку позивача не вбачається відповідно до якої видаткової накладної здійснюється нарахування.

У своїх запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву відповідач повідомив суд про сплату залишку суми боргу у загальному розмірі 25 911,20 грн, про що свідчать додані до заперечень копії виписок з банку.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайт Системс" (далі позивач, постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 782/13/217Е (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товари, зазначені в п. 1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такі товари.

Постачальник зобов`язується поставити світильники та освітлювальну арматуру, код 3152 (світильники та освітлювальна арматура) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору постачальник повинен поставити покупцеві нові, не бувші у використанні товари, якість яких відповідає умовам діючих стандартів, ТУ, тощо та підтверджується письмовим документом, який надає підприємство виготовлювач або правомочний орган.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що сума (ціна) договору, відповідно до Спеціфікації № 1 становить 608 330 грн, крім того податок на додану вартість 20% - 121 666 грн. Загальна сума становить 729 996 грн з урахуванням ПДВ 20%.

У відповідності до пункту 4.1 договору, товари, які поставляються відповідно до цього договору, сплачуються покупцем за погодженими цінами в національній валюті України.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що покупець здійснює оплату отриманої партії товарів по факту їх поставки протягом 45-ти календарних днів.

Поставка товарів здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товарів протягом 20-ти календарних днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів (п. 5.1 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що поставка товарів здійснюється на умовах DDP (склад покупця, вул. Першотравнева, 2д, м. Жовті Води, Дніпропетровська область) відповідно до ІНКОТЕРМС 2010.

Згідно з пунктом 5.4 договору датою поставки товарів та переходу права власності на товари буде вважатися дата фактичної поставки товарів на склад покупця.

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Пунктом 7.4 договору передбачено, що за порушення строків оплати за поставлені товари, передбачені договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору сторони уклали додаток № 1 до договору № 782/13/217Е від 28.08.2019 року (специфікація № 1) на загальну суму 608 330 грн.

У період з вересня 2019 року по листопад 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 225 489 з ПДВ за видатковими накладними: № Л_001882 від 20.09.2019 на суму 94 909, 44 грн, № Л_002018 від 07.10.2019 на суму 37206 грн, № Л_002066 від 11.10.2019 на суму 69 981, 18 грн, № Л_002198 від 28.10.2019 на суму 2 014, 20 грн, № Л_002311 від 08.11.2019 на суму 20 296, 80 грн та № Л_002475 від 26.11.2019 на суму 1 081, 92 грн.

Позивач зазначає, що на час його звернення до суду з даним позовом відповідач частково не оплатив вартість поставленого йому товару, у зв`язку з чим відповідач має непогашену заборгованість за укладеним між сторонами договором у розмірі 25 911, 20 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач 26.05.2020 звернувся до позивача із претензією № 6 про сплату боргу у загальній сумі 25 911, 20 грн.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом. Крім суми основного боргу в розмірі 25 911, 20 грн, позивач просить суд стягнути з відповідача також пеню в розмірі 6 105, 78 грн та 3% річних у розмірі 788, 13 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт прийняття покупцем товару за видатковими накладними № Л_001882 від 20.09.2019 на суму 94 909, 44 грн, № Л_002018 від 07.10.2019 на суму 37206 грн, № Л_002066 від 11.10.2019 на суму 69 981, 18 грн, № Л_002198 від 28.10.2019 на суму 2 014, 20 грн, № Л_002311 від 08.11.2019 на суму 20 296, 80 грн, № Л_002475 від 26.11.2019 на суму 1 081, 92 грн та наявність часткової заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 25 911, 20 грн підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 14.08.2020 сплатив суму заборгованості у розмірі 25 911,20 грн за платіжними дорученнями № 13625 на суму 1 081,92 грн, № 300528 на суму 2 713,84 грн, № 300528 на суму 22 115, 44 грн. Даний факт підтверджується копією банківської виписки по рахунку відповідача за 14.08.2020 та не заперечується позивачем, про що останнім повідомлено суд у письмових поясненнях по справі.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 25 911, 20 грн, сплаченої відповідачем після відкриття провадження у справі, підлягають закриттю за відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо нарахування пені

За умовами пункту 7.4 договору за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Як вбачається зі змісту пункту 7.4 договору, сторони визначили умови про відповідальність за порушення грошового зобов`язання посиланням на положення ст. 231 Господарського кодексу України, якою встановлено, що законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України).

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті (ч. 3 ст. 231 Господарського кодексу України).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу (ч. 5 ст. 231 Господарського кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією (ч. 7 ст. 231 Господарського кодексу України).

Слід зазначити, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій. У свою чергу, передбачене частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України формування відповідальності за порушення грошових зобов`язань застосовується, якщо інше не узгоджено сторонами в договорі або не передбачено законом.

Сторонами у договорі не визначено можливість забезпечення виконання зобов`язань шляхом нарахування пені, розмір та базу її нарахування, а законодавчими актами не встановлено обов`язковості її сплати у спірних відносинах. Так, Закон України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань" визначає лише граничні межі нарахування пені на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України, а не передбачає її стягнення у цьому розмірі в обов`язковому порядку.

Включення ж до договору умови щодо застосування до грошового зобов`язання заходів відповідальності за порушення негрошових зобов`язань, які передбачені абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України, не узгоджується із свободою договору, задекларованою в ст. 627 Цивільного кодексу України.

Абзацом другим частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

В даному випадку сторони не можуть договірні відносини в частині визначення відповідальності врегулювати на власний розсуд таким чином, оскільки обов`язковість законодавчих положень щодо заходів відповідальності, які підлягають застосуванню до порушення певних зобов`язань, випливає саме з суті цих зобов`язань.

Тож, оскільки умовами договору не передбачено можливості застосування до відповідача за невиконання грошового зобов`язання пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, а також баз їх нарахування, то у позивача відсутнє право на стягнення відповідної суми. Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України у сумі 6 105, 78 грн задоволенню не підлягають.

Однак, наведене не виключає можливості покладення на боржника за невиконання грошового зобов`язання відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

Щодо нарахування 3% річних

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого товару позивачем нараховано 3% річних у розмірі 788, 13 грн за загальний період з 06.10.2019 по 14.07.2020.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, звертаючись до суду із позовом надав розрахунок, в позиції 1 якого зазначені всі номери та дати видаткових накладних (з урахуванням сум часткового погашення боргу), за якими здійснювалась поставка товару відповідачу. Пунктом 3 розрахунку позивач визначив дати, кількість днів прострочки, суму заборгованості та суму нарахованих відсотків річних.

Доводи відповідача про нібито не визначення позивачем видаткових накладних, за якими здійснено нарахування 3% річних не приймаються судом до уваги, оскільки номери видаткових накладних визначені позивачем у пунктах 1, 2 розрахунку та дати строку оплати і суми непогашеної заборгованості у розрахунку 3% річних співпадають з даними розрахунку заборгованості та пені. Крім того, позивач надав розрахунок, який оформлено одним документом з розмежуванням сум нарахування і зазначення номерів видаткових накладних у кожному пункті розрахунку є недоцільним.

Втім, перевіркою наданого розрахунку річних судом встановлено помилку в початковій даті нарахування на заборгованість за видатковою накладною № Л_001882 від 20.09.2019 на суму 94 909, 44 грн. Датою початку періоду нарахування 3% річних за вказаною накладною позивачем визначено 06.10.2019, що не відповідає умовам пункту 4.2 договору. Відповідно до пункту 4.2 договору зобов`язання по оплаті вартості отриманого товару мало бути виконано відповідачем у строк до 04.11.2019. А отже, право на нарахування 3% річних за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за накладною № Л_001882 від 20.09.2019 на суму 94 909, 44 грн виникло у позивача лише 05.11.2020.

Після здісненого судом перерахунку річні за період з 05.11.2020 по 10.11.2020 (6 днів) становлять 46, 60 грн. Тому заперечення відповідача в цій частині приймаються судом до уваги.

В іншій частині наданий позивачем розрахунок 3% річних визначється судом обгрунтованим, з огляду на що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині позову в сумі 554, 10 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 234, 03 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно з ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачена позивачем при поданні позовної заяви сума судового збору в розмірі 1 660, 27 грн за вимогою позивача про стягнення боргу в розмірі 25 911, 20 грн, який погашено відповідачем після відкриття провадження у справі, підлягає поверненню позивачеві за ухвалою суду в разі подання ним відповідного клопотання.

Решта витрат зі сплати судового збору в розмірі 441, 73 грн згідно із ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 35, 50 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 240, 241, 252, пунктом 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 25 911,20 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайт Системс" (49033, м. Дніпро, вул. Івана Франка, буд. 37, кв. 9; ідентифікаційний код 41111817) 3% річних у розмірі 554, 10 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 35, 50 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення суми пені у розмірі 6 105,78 грн та 3% річних у розмірі 234, 03 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення 05.10.2020.

Суддя В.І. Ярошенко