ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" жовтня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2834/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства ,,ТАСКОМБАНК" (зареєстрована 30.09.2020 р. за вх. № 2-3808/20)

про вжиття заходів забезпечення

позову Акціонерного товариства ,,ТАСКОМБАНК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30)

до відповідача: фізичної особи-підприємця Чепельчука Володимира Георгійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 32895,94 грн,

встановив:

Акціонерне товариство ,,ТАСКОМБАНК" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця Чепельчука Володимира Георгійовича 32895,94 грн заборгованості за кредитним договором від 27.02.2019 р. № ID6042411, з яких 29719,01 грн заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0,01 грн заборгованості по відсоткам (в т.ч. простроченим), 2985,00 грн заборгованості по комісії (в т.ч. простроченій), 50,00 грн штрафу, 141,92 грн пені, вказуючи на неналежне виконання відповідачем умов названого вище договору в частині повернення кредитних коштів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2020 р. позовну заяву Акціонерного товариства ,,ТАСКОМБАНК" залишено без руху у зв`язку з необхідністю позивачу надати суду опис вкладення у цінний лист в підтвердження надсилання відповідачу меморіального ордеру від 07.08.2020 р. № 638890249. Для усунення недоліку судом встановлено строк до 26.10.2020 р.

Акціонерним товариством ,,ТАСКОМБАНК" подано до Господарського суду Одеської області разом з позовом письмову заяву (зареєстрована 30.09.2020 р. за вх. № 2-3808/20), згідно якої просить на підставі ст.ст.136,137 ГПК України забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві приватної власності відповідачу (позичальнику) фізичній особі-підприємцю Чепельчуку Володимиру Георгійовичу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на: будинок житловий з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 25,4 кв.м, житловою площею 16,4 кв.м, площа земельної ділянки 1225 кв.м, реєстраційний номер майна 22619938, що розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Великодолинське, вул. Маяковського, буд. 5.

Заява мотивована тим, що відповідач навмисно протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за кредитним договором в частині погашення суми боргу, процентів за його користування, діє недобросовісно, ухиляється від виконання обов`язків, покладених кредитним договором, у зв`язку з чим у позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення судом позову. Умовою застосування заходів забезпечення позову є припущення позивача, що майно (в т.ч. грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Крім того метою застосування заходів забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу…

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 11.09.2020 р. по справі № 910/16505/19, у вирішенні питання про забезпечення позову, виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу… За змістом статей 136, 137 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Таким чином, звертаючись з відповідною заявою позивач серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення, тощо.

Господарський суд, проаналізувавши наведені норми процесуального права та зміст правового висновку Верховного Суду, який повинен враховуватись судом на підставі ч.4 ст.236 ГПК України, зміст заяви про забезпечення позову, зазначає, що в її обґрунтування не надано доказів того, що фізичною особою-підприємцем Чепельчуком Володимиром Георгійовичем дійсно вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання майбутнього рішення суду.

Враховуючи викладене, те, що заявником документально не підтверджено існування фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову, передбаченого п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, а також те, що лише посилання на невиконання обов`язку в частині повернення відповідачу кредитних коштів та те, що майно (в т.ч. грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, не дають суду право на вжиття заходів забезпечення позову без надання доказів, з яких вбачається ухиляння відповідачем від виконання майбутнього судового рішення, суд відмовляє в задоволенні відповідної заяви Акціонерного товариства ,,ТАСКОМБАНК".

Крім того суд вказує, що позов заявлено про стягнення коштів, тому накладення арешту на них, в першу чергу, має бути здійснено як захід забезпечення позову. Однак позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, не довівши відсутність грошових коштів у відповідача.

Керуючись ст.ст.136,137,139,140,234,235 ГПК України, суд постановив:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства ,,ТАСКОМБАНК" (зареєстрована 30.09.2020 р. за вх. № 2-3808/20) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в день її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Л.В. Лічман