УХВАЛА

30 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/2447/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Пелипенко Н.М., судді - Пушай В.І., Стойка О.В.)

від 04.02.2020

у справі за позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна",

2. Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Харківське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсною угоди, визнання недійсним рішення, скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2020 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У касаційній скарзі підставами касаційного оскарження був визначений пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (застосування апеляційним господарським судом норми права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у у постановах Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 927/97/19, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 10.10.2019 у справі № 916/1807/17, від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15, від 22.01.2020 у справі № 809/1025/17, від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, від 20.01.2020 у справі № 902/803/17 та від 26.06.2019 у цій справі, що переглядається), а також підпункт в пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

08.07.2020 Верховний Суд ухвалою закрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 922/2447/18 відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, оскільки після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом було встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

30.07.2020 ОСОБА_1 повторно звернулася з касаційною скаргою на цю ж саме постанову суду апеляційної інстанції. У цій скарзі підставами касаційного оскарження був визначений пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (неправильне застосування норм статті 147, частин 1 та 3 статті 167, частин 1 та 2 статті 656 Цивільного кодексу України, статті 53 Закону України "Про господарські товариства" та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах).

У скарзі заявниця просила продовжити строк на подання касаційної скарги, посилаючись на те, що її подано в межах дії карантину, введеного згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", а відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, строк, на який продовжені процесуальні строки, визначений строком закінчення карантину, тобто моментом, коли Кабінет Міністрів України ухвалить офіційне рішення про його закінчення.

05.08.2020 Верховний Суд ухвалою залишив без руху повторно подану касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 922/2447/18 на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд зазначив, що:

1) скаржник не має права на автоматичне продовження строку з підстав, встановлених Законом України від 30.03.2020 №540-IX, у цій справі строк на касаційне оскарження закінчився 05.03.2020, тобто, як до набрання чинності Законом від 30.03.2020 №540-IX, так і до початку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України (з 12.03.2020).

2) у даному випадку питання про поновлення строку на касаційне оскарження вирішується судом в загальному порядку, але з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-IX, що набрав чинності 17.07.2020;

3) Законом від 18.06.2020 № 731-IX пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено у новій редакції, відповідно до якої під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

4) положення пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 18.06.2020 № 731-IX не застосовуються, оскільки процесуальний строк на касаційне оскарження не був продовжений відповідно до Закону України від 30.03.2020 №540-IX.

З огляду на те, що скаржниця хоча і посилається на дію карантину, введеного згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", але не обґрунтовує та не доводить належними і допустимими доказами, що причини пропуску строку є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та зазначив, що заявниця має право навести інші поважні причини для поновлення строку або надати докази, що причини пропуску строку є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

27.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про поновлення строку на подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 922/2447/18 (зареєстровано Верховним Судом 11.09.2020).

У цьому клопотанні заявниця погоджується з тим, що строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 922/2447/18 сплив 05.03.2020, але зазначає, що:

1) остаточне рішення по суті спору судом касаційної інстанції не ухвалено, у зв`язку з чим питання щодо порушення судом апеляційної інстанції вимог статті 5 Цивільного кодексу України - про застосування актів цивільного законодавства у часі - не розглянуто, що порушує принцип правової визначеності;

2) Господарський процесуальний кодекс України не містить заборони подання касаційної скарги повторно у випадку закриття касаційного провадження, окрім випадку закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги (частина 5 статті 298 цього Кодексу);

3) право на подання повторної касаційної скарги у ОСОБА_1 виникло лише після постановлення Верховним Судом ухвали від 08.07.2020 про закриття касаційного провадження на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 922/2447/18, тобто під час дії Закону від 30.03.2020 № 540 - ІХ.

Розглянувши касаційну скаргу, клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Доводи скаржниці щодо порушення принципу правової визначеності неприйняттям остаточного судового рішення Верховний Суд відхиляє з огляду на те, що Східний апеляційний господарський суд переглянув справу № 922/2447/18 в апеляційному порядку і прийняв остаточне судове рішення - постанову від 04.02.2020, яка набрала законної сили з дня її прийняття (стаття 284 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд зазначає про помилковість твердження заявниці щодо наявності у неї права на подання повторної касаційної скарги з обґрунтуванням, що касаційне провадження у справі закрито за іншої підстави, ніж у зв`язку з відмовою від касаційної скарги, з огляду на таке.

Процесуальні права та обов`язки учасників справи імперативно регламентовано Господарським процесуальним кодексом України. Зокрема, вони мають такі права:

- оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках (пункт 5 частини 1 статті 42 цього Кодексу);

- на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина 1 статті 17 цього Кодексу).

Строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 04.02.2020 (повний текст якої складено 14.02.2020), встановлений у частині 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, закінчився 05.03.2020, а касаційну скаргу повторно подано до суду 30.07.2020, тобто з пропуском цього строку.

Процесуальним законодавством не передбачено, що після закриття касаційного провадження Верховним Судом перебіг строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції розпочинається заново, як і не передбачено, що у такому разі (повторне подання касаційної скарги) учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Відповідно, постановлення 08.07.2020 Верховним Судом ухвали про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 922/2447/18 жодним чином не впливає на перебіг строку касаційного оскарження, оскільки касаційний перегляд справи не перериває і не зупиняє перебіг строку на касаційне оскарження, а закриття касаційного провадження не зумовлює початок відліку нового строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

Положення пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 18.06.2020 № 731-IX до повторно поданої касаційної скарги не застосовуються, оскільки процесуальний строк на касаційне оскарження закінчився 05.03.2020, тобто до початку дії Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, тому не продовжений автоматично цим Законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

З огляду на те, що скаржниця не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 922/2447/18 і не усунула недоліки касаційної скарги у встановлений строк: інших поважних причин пропуску встановленого строку на касаційне оскарження суду не навела; доказів, що причини пропуску строку є такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, не надала, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 у справі № 922/2447/18 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 234, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/2447/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020.

2. Копію ухвали направити учасникам справи, касаційну скаргу разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржниці.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

ГоловуючийІ. Кондратова
Судді О. Кролевець
Л. Стратієнко