ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Справа№ 920/367/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Хрипуна О.О.

Яковлєва М.Л.

без повідомлення сторін

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.07.2020 у справі №920/367/17 (суддя Жерьобкіна Є. А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 9 968 986,51 доларів США (еквівалент 268 903 392,28 грн.)

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача за зустрічним позовом:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТехноІмпорт"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Турбогаз"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про визнання права (відсутності права) та визнання припиненим зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.07.2020 у справі № 920/367/17 заяву про забезпечення позову (вх. №2314к від 21.07.2020) повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання".

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.07.2020 у справі №920/367/17 та передати заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" від 21.07.2020 про забезпечення позову для розгляду до Господарського суду Сумської області.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову у даній справі, прийнята через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а ухвала місцевого господарського суду має бути скасована.

Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції при встановленні факту відсутності сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову мав керуватись загальним правилом встановленим статтею 174 ГПК України та залишити заяву без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків.

04.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Разіна Т. І., Яковлєв М. Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.07.2020 у справі №920/367/17 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

27.08.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2801/20 від 31.08.2020, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т. І. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О. О., Яковлєв М. Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2020 апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.07.2020 у справі №920/367/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є.Ю., судді: Хрипун О. О., Яковлєв М. Л., відкрито апеляційне провадження та вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

21.09.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу у відповідності до якого останній зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою що задоволенню не підлягає.

28.09.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення документів, а саме, останній просить долучити до матеріалів справи заяву про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд повертаючи заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про забезпечення позову виходив з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" по справі № 920/367/17 шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "ІНГ Банк Україна" та будь-яким іншим третім особам вживати заходів зі стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 08/012 від 22.05.2008.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено в ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік", що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривні.

Проте заявником не додано до заяви про забезпечення позову документів, що підтверджують сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у встановлених порядку і розмірі.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до висновку з яким погоджується суд апеляційної інстанції про те, що оскільки заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, зокрема без документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України, то суд повертає заяву про забезпечення позову.

Щодо посилань скаржника на те, що суд першої інстанції при встановленні факту відсутності сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову мав керуватись загальним правилом встановленим статтею 174 ГПК України та залишити заяву без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Тобто вказана норма не містить посилань на те, що суд має у відповідності до ст. 174 ГПК України залишити заяву без руху.

Враховуючи вищевикладене, посилання скаржника на те, що суд мав залишити заяву скаржника без руху у відповідності до ст. 174 ГПК України є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.07.2020 у справі №920/367/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.07.2020 у справі № 920/367/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 920/367/17 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.О. Хрипун

М.Л. Яковлєв