ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 Справа № 917/1102/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс"

до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

Акціонерне товариство Укртрансгаз

Товариство з обмеженою відповідальністю Укртранссервіс-груп

про стягнення 1841, 67 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" до Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району про стягнення 1841,67 грн. згідно договору постачання природного газу № 1 від 10.01.2019р., у тому числі 1703,30 грн. - основного боргу за природний газ проставлений протягом 01.12.2019р., 11,90 грн. - інфляційних, 15,12 грн. 3 % річних, 111,35 грн. пені; а також 2102,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений протягом 01.12.2019р. природний газ.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Ухвалою суду від 29.07.2020 встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с. 60-61).

Ухвала від 29.07.2020р. була вручена відповідачу 31.07.2020р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.54). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 15.08.2020р.

Таким чином, встановлені строки для подання відзиву закінчилися.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М.(а.с.43).

Ухвалою господарського суду від 13.07.2020 року залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків (а.с.45-46). Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.50-58).

Ухвалою суду від 29.07.2020р. відкрито провадження у справі № 917/1102/20 постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 30.07.2020р. (а.с.62, 63).

Господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст.252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (позивачем) та Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району (відповідачем) укладено договір на постачання природного газу № 1 від 10.01.2019р. (далі - Договір; а.с.9-18).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник (позивач) зобов`язався постачати природний газ (далі - газ) споживачеві (відповідачу) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 2.2 Договору постачальник забезпечує постачання підтвердженого обсягу природного газу споживачу протягом визначеного у Додатку №1 періоду постачання.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання природного газу здійснюється за ціною, що вільно встановлюється між постачальником та споживачем. Ціна природного газу за цим Договором визначається за 1000 куб.м, та становить - 8 655.00 грн., без урахування податку на додану вартість, тарифів на транспортування і розподіл природного газу. Крім того тариф на транспортування природного газу 58,30 грн. без ПДВ. Крім того, ПДВ (20 %) 1731,00 грн. Всього ціна природного газу до сплати за 1000 куб, м. - 10 386,00 грн. з ПДВ.

Згідно з п.3.2 Договору вартість фактично поставленого споживачу обсягу природного газу, протягом відповідного розрахункового місяця визначається як добуток ціни природного газу та обсягу фактично поставленого споживачу природного газу, за відповідний розрахунковий період, згідно актів приймання передачі природного газу.

Згідно з п.3.9 та п. 3.9.1 Договору розрахунковим періодом за цим договором є відповідний розрахунковий місяць. Розрахунки споживача за природний газ здійснюються за розрахунковий період, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, у наступному порядку: щомісячної 100 % поточної оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку до Договору протягом місяця поставки природного газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п. 3.12 Договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з п. 3.13 Договору на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС, постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірника акта приймання-передачі природного газу, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Згідно з п. 3.14 Договору споживач протягом двох днів з дня одержання акту приймання передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмові формі мотивовану відмову від підписання акта приймання передачі природного газу.

Згідно з п. 3.15. Договору у випадку відмови від підписання акта приймання- передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

Згідно з п. 3.16. Договору до прийняття рішення судом вартість постачального природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Згідно з п. 4.2.6. Договору споживач зобов`язаний провести повний розрахунок із постачальником за природний газ, спожитий споживачем до дати переходу до нового постачальника та виплати на рахунок постачальника суму компенсації, визначеної умовами даного договору.

Згідно з п. 8.2. Договору у разі прострочення виконання споживачем своїх зобов`язань в частині оплати за спожитий природний газ у порядку, визначеному цим Договором, споживач зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє в частині постачання природного газу з 10.01.2019 по 31.12.2019р., а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання.

В Додатку № 1 до Договору сторони узгодили договірні обсяги постачання природного газу на період січень грудень 2019 року (а.с.19).

Позивач у позові зазначає, що на виконання умов Договору він поставив відповідачу за один день - за 01.12.2019 природний газ в обсязі 0,164000 тис.куб.м загальною вартістю 1703,30 грн., в підтвердження чого позивач склав акт приймання-передачі природного газу № УГР00001729 від 31.12.2019р. (а.с.20).

Акт приймання-передачі природного газу № УГР00001729 від 31.12.2019р. на суму 1703,30 грн. відповідачем не підписаний

23.03.2020р. позивач направив на адресу відповідача акт приймання-передачі природного газу № УГР00001729 від 31.12.2019р. та претензію про сплату 1709,30 грн. Це підтверджується описом вкладення у цінний лист від 23.03.2020 та поштовою накладною від 23.03.2020 (а.с.25-27).

Позивач 13.04.2020р. повторно направив на адресу відповідача акт приймання-передачі природного газу № УГР00001729 від 31.12.2019р. та претензію про сплату 1709,30 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 14.04.2020 та поштовою накладною від 14.04.2020 (а.с.23-24).

Відповідач у відповіді на претензії від 02.04.2020р. повідомив, що в зв`язку з тим, що договір про постачання природного газу № 1 від 10.01.2019р. був укладений з порушення строку передбаченого частиною другою статті 32 Закону України «Про публічні закупівлі» являється недійсним; він повідомляв позивача про припинення відбору і споживання газу; за результатами проведення публічних закупівель між Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району та ТОВ «Укртранссервіс груп» укладено Договір про постачання природного газу №19-641 від 07.11.2019р. (а.с.28-29).

Вважаючи вказану відмову необґрунтованою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ч.2 ст.509, ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В статті 628 ЦК України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В статті 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 11.1 Договору, договір діє в частині постачання природного газу з 10.01.2019 по 31.12.2019р., а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання. В Додатку № 1 до Договору сторони узгодили договірні обсяги постачання природного газу на період січень грудень 2019 року (а.с.19).

Відповідач та позивач не надали суду доказу дострокового розірвання договору чи дострокового припинення дії цього договору.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів визнання Договору № 1 від 10.01.2019р. недійсним сторони суду не надали. Доказів наявності обставин, на підставі яких згідно законодавства можливо зробити висновок про нікчемність цього договору сторони суду також не надали.

За правилами п. 1 глава 1 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015р., комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Відповідно до п.6 глави 3 IX Кодексу газорозподільних систем визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Відповідно до п.5 глава 1 Розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015р., алокація - це обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників.

Згідно з п. 3 глава 1 Розділу XII Кодексу газотранспортної системи алокація природного газу по кожному замовнику послуг транспортування природного газу, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) у точці виходу за певний період, визначається оператором газотранспортної системи та доводиться ним до відома замовника послуг транспортування природного газу у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.2 глава 7 Розділу XII Кодексу газотранспортної системи у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

За вимогами п.2 глава 7 Розділу XII Кодексу газотранспортної системи у точках виходу до газорозподільної системи оператор газотранспортної системи здійснює остаточну алокацію щодобових відборів замовника послуг транспортування природного газу з урахуванням інформації про прогнозовані та фактичні обсяги споживання по кожному окремому споживачу замовника послуг транспортування природного газу з урахуванням вимог цієї глави.

Факт споживання відповідачем природного газу 01.12.2019 року в зазначених позивачем обсягах, підтверджується даними Інформаційної платформи SAP Оператора газотранспортної системи АТ «УКРТРАНСГАЗ» про обсяги споживання природного газу відповідачем в грудні 2019 року. В ньому вказано, що споживачу - Виконавчому комітету Михайлівської сільської ради Машівського району було поставлено 164,00 куб.м природного газу від постачальника - "Укр Газ Ресурс" у період 01.12.2019р. (а.с.22).

Доказів укладення договору з іншим постачальником та отримання від нього природного газу протягом 01.12.2019 відповідач суду не надав.

Згідно листа ТОВ Укртранссервіс-груп № 794/20 від 30.03.2020р., ТОВ Укртранссервіс-груп був постачальником природного газу для відповідача у період з 02.12.2019р. по 31.12.2019р. (а.с.30).

Отже, 01.12.2019р. постачання здійснювалось попереднім постачальником - ТОВ "Укр Газ Ресурс" (позивачем).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень щодо позову відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 1703,30 грн. основного боргу за природний газ, поставлений за період 01.12.2019р., підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові

Згідно з п. 8.2. Договору у разі прострочення виконання споживачем своїх зобов`язань в частині оплати за спожитий природний газ. у порядку визначеному цим Договором, споживач зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На цій підставі позивачем заявлено до стягнення 111,35 грн. пені, нарахованої за період з 11.01.2020 по 27.04.2020 (а.с.32).

Після проведеної перевірки розрахунку пені, судом встановлено, що заявлена сума пені становить 110,20 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

В іншій частині позовні вимоги про стягнення пені слід відхилити за їх безпідставністю

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 15,12 грн. - 3% річних період 11.01.2020 - 27.04.2020 та 11,90 грн. інфляційних за період січень березень 2020р. (а.с.5).

Після проведеної перевірки розрахунку пені, судом встановлено, що заявлена сума 3% річних становить 15,08грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

В іншій частині позовні вимоги про стягнення 3% річних слід відхилити за їх безпідставністю

Суд заначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач нарахував інфляційні не за повний місяць існування боргу.

Після перевірки правильності нарахування інфляційних судом встановлено, що розмір інфляційних становить 8,48 грн. В цій частині позовні вимоги задовольняються судом.

В іншій частині вимоги про стягнення інфляційних слід відхилити за їх безпідставністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі, до яких включає витрати на оплату судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 3073 від 29.04.2020р. (а.с.8). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 30.04.2020 р. (а.с. 44).

Відповідно до ч.1 та ч. 9 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району (вул. Молодіжна, буд. 17, с. Михайлівка, Машівський район, Полтавська область, 39443; ідентифікаційний код 41771699) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201, м. Київ, 04080; ідентифікаційний код 41427817) 1703грн. 30 коп. основного боргу, 110грн. 20коп. пені, 15грн. 08 коп. - 3% річних, 8грн. 48 коп. інфляційних, 2102грн. 00коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 29.09.2020

Суддя Т. М. Безрук