ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2020 Справа № 905/949/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВІАПІДШИПНИК»
доДержавного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая»
простягнення 1258276,00 грн. Суддя: Хабарова М.В. Секретар судового засідання: Клименко Ю.О.
Представники учасників справи:

від позивачане з`явились
від відповідачане з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВІАПІДШИПНИК» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» про стягнення основного боргу у розмірі 1278276,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №206Т про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (CPV): 44425000-5 «Кільця, прокладки, смужки, вставки та ущільнювачі» від 25.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.05.2020 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВІАПІДШИПНИК» до Державного підприємства «М.С. Сургая» про стягнення основного боргу у розмірі 1278276,00 грн залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.05.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/949/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.06.2020.

15.06.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 19.01.2019 тимчасово, до 01.01.2022, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств. Відповідач вважає, що судове рішення є одним із заходів примусового виконання рішень, а тому відповідно до вказаного Закону заборонено до 01.01.2022 здійснювати заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств. Крім того, відповідач посилається на тяжке фінансове становище, збитковість роботи підприємства відповідача, арешт коштів та здійснення останнім своєї господарської діяльності в м. Вугледар Донецької області, яке згідно з додатками до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р та наказу Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначене як район проведення антитерористичної операції.

24.06.2020 на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема учасників справ та працівників суду.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 21.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/949/20 на 30 днів, відкладено підготовче засідання у справі на 03.09.2020.

28.07.2020 на поштову адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній вважає аргументи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, з приводу неможливості сплатити борг недоречними та такими, які не підлягають застосуванню, та просить задовольнити позовні вимоги.

28.07.2020 на поштову адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, у зв`язку з тим, що останній надав усі необхідні пояснення та їх документальне обґрунтування.

28.07.2020 на поштову адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач, у зв`язку зі сплатою відповідачем частини суми основного боргу, просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 1258276,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.09.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, подану 28.07.2020, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.09.2020.

Позивач представників у судове засідання не направив, проте судом враховано, що останній у своєму клопотанні, яке надійшло до суду 28.07.2020, просив суд розглядати справу без участі представника позивача у тому числі і в судових засіданнях з розгляду справи по суті.

Вказане клопотання судом задоволено.

Відповідач представників у судове засідання не направив.

Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №287.

22.09.2020 на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із прийняттям участі представником відповідача у судовому засіданні, раніше призначеному на 23.09.2020 у суді, який територіально розташований у іншому населеному пункті та відсутністю можливості вчасно прибути до зали судового засідання за цією господарською справою.

Суд зазначає, що наведені у заяві відповідача про відкладення розгляду справи причини для відкладення не можуть бути визнані судом поважними, оскільки чинне законодавство не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво юридичної особи в суді, а також у відповідача було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватись до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду. Крім того, до заяви про відкладення розгляду справи відповідачем не додано жодних доказів на підтвердження перебування представника відповідача в іншому судовому процесі.

Враховуючи наведене, заява Державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач можливістю подання заперечень на відповідь на відзив відповідно до ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Оскільки відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 23.09.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 між Державним підприємством «Шахта імені М.С. Сургая» (покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВІАПІДШИПНИК» (позивач, продавець) підписано договір №206Т про закупівлю товарів Код ДК 021:2015 (CPV): 44425000-5 «Кільця, прокладки, смужки, вставки та ущільнювачі» (далі - Договір).

За умовами п.1.1 Договору покупець зобов`язується поставити покупцю товар за кодом ДК 021:2015 (CPV): 44425000-5 «Кільця, прокладки, смужки, вставки та ущільнювачі» та розгорнутий асортимент (марка. модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна цього Договору становить 2968609,83 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 5.4 Договору перехід права власності на товар та ризику випадкової загибелі (псування) відбувається в момент передачі товару уповноваженому представнику покупця. Документом, що підтверджує факт передачі товару, є видаткова накладна, яка підписана уповноваженими особами сторін.

Поставка товару здійснюється автотранспортом продавця (п. 5.5 Договору).

У п. 5.6 Договору сторонами встановлено, що поставка товару здійснюється за рахунок продавця. Місце поставки: ДП «Шахта імені М.С. Сургая». м. Вугледар, Донецька область, поштовий індекс 85670.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання та діє один рік з дати підписання, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 10.1 Договору).

На виконання Договору у період з 06.12.2019 по 09.12.2019 позивач поставив відповідачу товар на загальну 1278276,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних №б00000100 від 06.12.2019 на суму 792841,67 грн, №б00000104 від 09.12.2019 на суму 49504,00 грн, №б00000003 від 20.01.2020 на суму 368476,67 грн, №б00000004 від 14.02.2020 на суму 67453,66 грн та відповідними товарно-транспортними накладними.

Отримання відповідачем товару, зазначеного у видаткових накладних, підтверджується підписом його представника на зазначених видаткових накладних та довіреностями відповідача на отримання товару від позивача.

Відповідачем жодних заперечень щодо отримання товару від позивача за Договором не надано.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обов`язки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.2 Договору розрахунок за цим Договором здійснюється шляхом відстрочки платежу протягом 90 календарних днів з дати відвантаження продавцем товару на склад покупця.

Таким чином, згідно з умовами Договору відповідач зобов`язаний був оплатити товар поставлений за видатковою накладною №б00000100 від 06.12.2019 у строк до 05.03.2020 (включно), за видатковою накладною №б00000104 від 09.12.2019 в строк до 10.03.2020 (включно), за видатковою накладною №б00000003 від 20.01.2020 у строк до 20.04.2020 (оскільки 90-й календарний день припадає на неділю (19.04.2020) вихідний день, то останній день строку оплати переноситься на наступний за ним перший робочий день з урахуванням загальних положень ст.ст. 253, 254 Цивільного кодексу України щодо порядку обчислення строків), за видатковою накладною №б00000004 від 14.02.2020 у строк до 14.05.2020 (включно).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, а саме у період з 06.12.2019 по 09.12.2019 згідно вищезазначених накладних поставив відповідачу товар на загальну суму 1278276,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання щодо здійснення повної та своєчасної оплати отриманого товару виконав неналежним чином та не у повному обсязі, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 1258276,00 грн

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Посилання відповідача на те що, згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 19.01.2019 судове рішення є одним із заходів примусового виконання рішень, а тому відповідно до вказаного Закону заборонено до 01.01.2022 здійснювати заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств судом не приймається до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Справи про банкрутство державних вугледобувних підприємств до 1 січня 2022 року не порушуються. Провадження у справах про банкрутство державних вугледобувних підприємств, порушені до дня набрання чинності цим Законом, підлягають припиненню, крім випадків, якщо ліквідація відбувається за рішенням власника.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Судове рішення - це акт суду, пов`язаний із розглядом конкретної справи, яким розв`язується матеріально-правовий спір між сторонами, підтверджується наявність або відсутність певних фактів.

З огляду на зазначене, постановлене судове рішення не є заходом примусового виконання, а є лише підставою для вчинення відповідних заходів примусового виконання, передбачених ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» під час його виконання.

Суд також зазначає, що Закон України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» не забороняє приймати судові рішення про стягнення поточної заборгованості, а забороняє вчиняти перелічені в Законі примусові дії з виконання рішень.

Крім того, посилання відповідача на тяжке фінансове становище, збитковість роботи підприємства, арешт коштів та здійснення господарської діяльності на території проведення антитерористичної операцій, не звільняє відповідача від взятих на себе договірних зобов`язань за спірним договором.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 1258276,00 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поданої 28.07.2020) є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, при поданні позову позивачем згідно платіжного доручення №8 від 28.04.2020 сплачено 19174,14 грн судового збору за розгляд позовних вимог про стягнення 1278276,00 грн.

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача всього 1258276,00 грн. Вказана заява прийнята судом.

У зв`язку зі зменшенням позивачем позовних вимог, судовий збір у розмірі 300,00 грн буде повернуто ухвалою суду позивачу за його клопотанням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Шахта імені М.С. Сургая» (85670, Донецька обл., м. Вугледар, ідентифікаційний код 40695853) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМАВІАПІДШИПНИК» (79011, Львівська обл., м. Львів, вул.Зарицьких, 26, кв. 12, ідентифікаційний код 39816358) основний борг у розмірі 1258276 (один мільйон двісті п`ятдесят вісім тисяч двісті сімдесят шість) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 18874 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн 14 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.09.2020

Суддя М.В. Хабарова