ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.10.2020 Справа №905/1840/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТБУД КОРПОРЕЙТ", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватконтинент", м.Київ

про стягнення заборгованості у розмірі 15766732,27грн.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Логвиненко О.С. (адвокат на підставі довіреності);

від третьої особи: Шейко І.О. (адвокат на підставі ордеру).

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТБУД КОРПОРЕЙТ", м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 15766732,27грн, з яких: сума основного боргу у розмірі 11198758,62грн, інфляційні втрати у розмірі 3606000,28грн, 3% річних у розмірі 961973,37грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору субпідряду №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015, право вимоги за яким надалі було відступлено позивачу за договором відступлення права вимоги №2 від 02.04.2018.

Ухвалою суду від 17.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1840/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

19.11.2019 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Зазначив, що ТОВ «ШБ «Альтком» не надавало ТОВ «Приватконтинент» жодної згоди на передачу прав та обов`язків ТОВ «Вестбуд Корпорейт» шляхом укладання договору відступлення права вимоги. Вважає, що до ТОВ «Вестбуд Корпорейт» не перейшли права вимоги за договором субпідряду №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015.

06.12.2019 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. Позивач стверджує, що договором субпідряду №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015 не передбачено, що для відступлення права вимоги необхідно обов`язково отримувати згоду боржника. Звертає увагу суду, що відповідачу 16.09.2019 було вручено претензію №30/08/19-1 від 30.08.2019. До даної претензії було надано копію договору відступлення права вимоги. Відповідь на претензію отримана не була. Відповідач не заявив жодного заперечення проти погашення суми боргу новому кредитору.

Ухвалою суду від 10.12.2019 задоволено клопотання відповідача та продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/1840/19 на 30 (тридцять) днів.

23.12.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, за змістом якої відповідач просить суд зупинити провадження у справі №905/1840/19 до набрання законної сили рішенням господарського суду м.Києва по справі №910/16919/19.

Також 23.12.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить призначити у справі №905/1840/19 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз, поставити перед експертом наступні питання: чи виконано підпис у договорі відступлення права вимоги №2 від 02.04.2018 від імені ТОВ «Приватконтинент» Назимок Олександром Миколайовичем ? В ухвалі зазначити про кримінальну відповідальність експерта за ст.ст.384, 385 КК України. Витребувати у позивача оригінал договору відступлення права вимоги №2 від 02.04.2018. Направити експертній установі матеріали господарської справи з оригіналом договору відступлення права вимоги №2 від 02.04.2018, на час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.12.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватконтинент» (02090, м.Київ, вул.Празька, буд.18 А, кв. 135; ).

09.01.2020 до канцелярії суду від позивача надійшов лист №09/01 від 08.01.2020, в якому позивач зазначив, що рішення суду по справі №910/16919/19 може суттєво вплинути на результат судового розгляду по справі №905/1840/19, отже зупинення провадження по справі №905/1840/19 до набрання законної сили рішенням суду по справі №910/16919/19 є доцільним. Щодо клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи позивач заперечив.

Ухвалою суду від 09.01.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м.Маріуполь про зупинення провадження у справі №905/1840/19 до набрання законної сили рішенням Господарського суду м.Києва по справі №910/16919/19; зупинено провадження у справі №905/1840/19 до набрання законної сили рішенням Господарського суду м.Києва по справі №910/16919/19; зобов`язано сторін повідомити суд про результат розгляду справи №910/16919/19 протягом 5 днів з набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 09.06.2020 поновлено провадження у справі №905/1840/19; підготовче засідання призначено на 23.06.2020.

31.07.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, в якому останній просить суд зупинити провадження у справі №905/1840/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТБУД КОРПОРЕЙТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» про стягнення грошових коштів до набрання законної сили рішення Господарського суду м. Києва по справі №910/8583/20.

25.08.2020 через канцелярію до суду від представника відповідача надійшло клопотання, за змістом якого останній просить долучити до матеріалів справи роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень - Постанову Верховного Суду у складу колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.08.2020 у справі №910/16919/19.

Ухвалою від 27.08.2020 закрито підготовче провадження у справі №905/1840/19, призначено розгляд справи по суті на 10.09.2020, задоволено клопотання відповідача та залишено без розгляду заяву відповідача про зупинення провадження у справі №905/1840/19 до набрання законної сили рішення Господарського суду м.Києва по справі №910/8583/20.

10.09.2020 через канцелярію до суду від представника третьої особи надійшла заява про заміну позивача на його правонаступника, за змістом якої просить замінити позивача ТОВ «Вестбуд корпорейт» на ТОВ «Приватконтинент».

10.09.2020 через канцелярію до суду від представника позивача надійшла заява, за змістом якої останній не заперечує проти заміни його як позивача у справі №905/1840/19 на його правонаступника ТОВ «Приватконтинет»; просить розглянути заяву без участі представника позивача.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.09.2020 по 01.10.2020.

25.09.2020 від відповідача надійшли пояснення, в яких відповідач заперечував щодо клопотання третьої особи про заміну позивача правонаступником.

У судові засідання 10.09.2020 та 01.10.2020 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу.

У судові засідання 10.09.2020 та 01.10.2020 представник відповідача з`явився, заперечував проти заміни позивача правонаступником, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судові засідання 10.09.2020 та 01.10.2020 представник третьої особи з`явився, наполягав на задоволенні клопотання про заміну позивача на його правонаступника, наполягав на задоволенні позовних вимог.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив наступне.

28.07.2015 між третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватконтинент» (субпідрядник) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» (підрядник) був укладений Договір субпідряду №ДСА/Р/П/С/3-1362 (договір), у відповідності до п.1.1. якого субпідрядник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в Договорі виконати наступні зобов`язання: виконати комплекс послуг (далі по тексту «Роботи») по контролю якості монтажних та заводських зварювальних з`єднань після зварювання шляхом проведення випробувань неруйнівного ультразвукового контролю (УЗК) та візуально - вимірювального контролю (ВВК) на об`єкті «Автодорожній міст «Туркменабат - Фарап» через ріку Аму-Дарья, з берегозахисними спорудами, під`їзними автомобільними шляхами, обладнаними електроосвітленням, загальною протяжністю 1600 метрів, шириною 21 метр», а підрядник зобов`язався прийняти та оплатити роботи, на умовах вказаних в договорі.

Згідно з п.1.2. договору виконання робіт здійснюється поетапно. Обсяг робіт 20000,00м/п. Фактичні обсяги виконаних субпідрядником робіт, визначаються згідно з актом виконаних робіт, які складаються щомісячно та підписуються уповноваженими представниками сторін.

Загальна вартість робіт за договором складає 13634487,80грн без НДС, що станом на 28.07.2015 по курсу продажу долара США до гривні, встановленим Національним банком України, є еквівалентом 618000,00 доларів США без ПДВ. Зміна загальної вартості робіт можлива тільки в випадках передбачених договором за письмовою згодою сторін і оформлюється шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору (п.2.1. договору).

Відповідно до п.2.2. договору загальна вартість робіт встановлюється без ПДВ згідно з пп. б п.185.1 ст. 185 та пп. в, п.186.2.1 (г) ст.186 Податкового кодексу України. Роботи за цим договором виконуються на території Туркменістану. У вартість робіт не входять податки та збори, які підлягають сплаті на території Туркменістану в зв`язку з виконанням сторонами своїх обов`язків за договором.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що розрахунки за виконані субпідрядником роботи підрядник здійснює банківським переказом на рахунок субпідрядника, вказаний в банківських реквізитах, в розділі 14 договору, в національній валюті України в сумі, еквівалентній доларам США за курсом продажу долара США до гривні Національного банку України на момент переказу грошових коштів.

Згідно з п.3.2. договору оплата за виконані роботи здійснюється підрядником на підставі рахунків субпідрядника після щомісячного підписання сторонами відповідного акту виконаних робіт протягом 15 робочих днів з моменту підписання акту.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що субпідрядник щомісячно надає підряднику для підписання Акт виконаних робіт з доданням до нього звітних документів. Роботи вважаються прийнятими з моменту підписання підрядником наданого Акту.

У відповідності до п.4.3.1 договору підрядник зобов`язався своєчасно здійснювати приймання та оплату виконаних робіт згідно з умовами договору.

Відповідно до п.п 4.5, 10.1 договору жодна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки по договору без письмової на то згоди іншої сторони.

Положеннями п.10.2. договору передбачено, що кожна із сторін зобов`язується не розголошувати третім особам будь-які умови і положення договору, а також будь-яку іншу інформацію, матеріали та документи, представлені сторонами один одному у відповідності до договору та несе відповідальність за порушення цього обов`язку в формі відшкодування збитків, завданих іншій стороні.

Всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають за договором або у зв`язку з ним, в тому числі, які стосуються його виконання, порушення, закінчення або недійсності, будуть вирішуватись шляхом переговорів. У випадку недосягнення взаємної згоди зі спору, такий спір підлягає розгляду в господарському суді в порядку, передбаченому чинним законодавством України. При розгляді спору буде застосовуватись матеріальне та процесуальне право України (п.п. 8.1., 8.3. договору).

Договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими особами і діє до 28 червня 2016 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань у відповідності до умов договору, які виникли до закінчення дії договору (п.п. 12.1, 12.5. договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.

21.10.2016 сторонами було підписано Акт №4, відповідно до якого ТОВ «Приватконтинент» здав, а ТОВ «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» прийняло роботи на загальну суму 11198758,62грн без ПДВ, що на дату підписання акта складає 435690,02 USD за курсом НБУ 2570,35грн за 100 USD. Претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт не заявлено.

Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Проаналізувавши укладений між сторонами договір субпідряду №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду.

За приписами ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 843, 854 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як встановлено ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За наслідком виконання робіт за договором субпідряду №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015 на підтвердження їх виконання відповідачу було надано акт №4 від 21.10.2016, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками. Доказів спати відповідачем заборгованості суду не надано, а строк оплати виконаних робіт є таким, що настав.

В подальшому, 02.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватконтинент» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТБУД КОРПОРЕЙТ" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги №2, відповідно до п.1.1. якого первісний кредитор поступається, а новий кредитор приймає на себе право вимоги виконання зобов`язань за договором про надання послуг №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015 (основний договір), укладений між первісним кредитором і ТОВ «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ» (боржник).

Згідно з п.1.2. договору відступлення права вимоги за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов`язань за основним договором в розмірі 11198758,62грн.

У відповідності до п.2.2. договору відступлення права вимоги первісний кредитор зобов`язаний сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором в термін до 03.04.2018 шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення боржнику копії цього договору.

Усі спори, пов`язані із цим договором, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку згідно з чинним законодавством України (п.п. 3.1., 3.2. договору відступлення права вимоги ).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.4.1. договору відступлення права вимоги).

Договір відступлення права вимоги підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.

У відповідності до положень п.2.2. договору відступлення права вимоги повідомлення про відступлення права вимоги було направлено на адресу відповідача 02.04.2018.

Крім того, позивач наполягає, що 16.09.2019 відповідачу була вручена претензія №30/08/19-1 від 30.08.2019, в якій було повідомлено про відступлення права вимоги за договором №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015 та міститься вимога про погашення суми боргу в розмірі 11198758,62грн протягом семи днів з моменту отримання даної претензії. Доказів виконання претензії суду не надано.

У зв`язку з несплатою відповідачем суми боргу, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 11198758,62грн, інфляційних втрат у розмірі 3606000,28грн, 3% річних у розмірі 961973,37грн.

Як вказує пункт 1 частин 1, 2 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестбуд Корпорейт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватконтинент» про визнання договору відступлення права вимоги №2 від 02.04.2018 недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір відступлення права вимоги №2 від 02.04.2018 укладений з порушенням статті 516 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/16919/19 від 10.03.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/16919/19 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 зі справи № 910/16919/19 скасовано; ухвалено нове рішення про задоволення позову; визнано недійсним договір від 02.04.2018 №2 відступлення права вимоги, який укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестбуд Корпорейт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватконтинент».

Зокрема, постановою колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/16919/19 встановлено наступне:

"За умовами Договору субпідряду, який укладений позивачем, як підрядником, та відповідачем-2, як субпідрядником (пункти 4.5, 10.1 вказаного договору), жодна із сторін не має права передавати третім особам свої права та обов`язки за цим договором без письмової офіційної згоди на те іншої сторони.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили, зокрема, з того, що укладена відповідачами оспорювана угода жодним чином не змінює і не впливає на обсяг грошових зобов`язань позивача за Договором субпідряду. Відповідно, у даному випадку, відсутнє як право, що потребує захисту, так і факт порушення цього права.

Проте, у розгляді справи судами не враховано те, що передача права вимоги, що виникає на підставі Договору субпідряду повинна відбуватися відповідно до умов цього договору та закону. При цьому закінчення строку дії Договору субпідряду, встановлене судами попередніх інстанцій, не припиняє зобов`язання сторін, які виникли внаслідок його укладення, зокрема, зобов`язання не передавати свої права та обов`язки за цим договором третім особам без письмової згоди. У зв`язку з чим, заслуговує на увагу довід скаржника, викладений у касаційній скарзі, відповідно до якого, зазначаючи про відсутність порушення прав позивача при укладенні відповідачами оспорюваного правочину, суд не звернув увагу на пряму заборону, передбачену діючим законодавством України, укладати договір про відступлення права вимоги без згоди позивача, що є суттєвим порушенням його прав.

Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачена договором, є підставою для визнання договору про відступлення права вимоги відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України недійсним, оскільки він суперечить вимогам статті 516 Цивільного кодексу України.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 зі справи №904/11838/16, від 18.06.2019 зі справи №915/1622/16, 25.04.2019 зі справи №912/1135/18, від 17.10.2019 зі справи №922/460/19.

З огляду на те, що судами попередніх інстанцій не встановлено наявності письмової згоди позивача на укладення договору від 02.04.2018 №2 відступлення права вимоги виконання ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» зобов`язання за Договором субпідряду, враховуючи те, що спірний договір укладений з порушенням умов Договору субпідряду (пункти 4.5, 10.1), що суперечить вимогам частини першої статті 516 ЦК України, - Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для визнання недійсним договору від 02.04.2018 №2 відступлення права вимоги".

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Тобто, постанова колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/16919/19 в частині визнання недійсним договору від 02.04.2018 №2 відступлення права вимоги, який укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестбуд Корпорейт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватконтинент» має преюдиційний характер для цієї справи.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже, договір, визнаний в судовому порядку недійсним, не створює юридичних наслідків.

Таким чином, враховуючи зміст з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем заявлена до стягнення заборгованість за договором субпідряду №ДСА/Р/П/С/3-1362 від 28.07.2015, право вимоги за яким було відступлено позивачу за договором відступлення права вимоги № 2 від 02.04.2018, що визнаний судом недійсним, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15766732,27грн, з яких сума основного боргу у розмірі 11198758,62грн, а також інфляційних втрат у розмірі 3606000,28грн та 3% річних у розмірі 961973,37грн, як похідних позовних вимог, задоволенню не підлягає.

Інші доводи та заперечення сторін спору, викладені у поданих ними до суду заявах по суті спору судом відхилені як такі, що не впливають на результат вирішення спору.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі №905/1840/19 судової почеркознавчої експертизи оскільки Постановою колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/16919/19 визнано недійсним договір від 02.04.2018 №2 відступлення права вимоги.

Щодо клопотання представника третьої особи про заміну позивача на його правонаступника, за змістом якого просить замінити позивача ТОВ «Вестбуд корпорейт» на його правонаступника ТОВ «Приватконтинент» суд зазначає наступне.

В обґрунтування свого клопотання ТОВ «Приватконтинент» зазначає, що оскільки Постановою колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/16919/19 визнано недійсним договір від 02.04.2018 №2 відступлення права вимоги, який укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестбуд Корпорейт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватконтинент», правонаступником позивача у цій справі є ТОВ «Приватконтинент».

Відповідно до ст.52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Заміна учасника справи її правонаступником у порядку процесуального правонаступництва можлива у випадку, коли цей учасник вибув із спірного правовідношення після порушення провадження у справі.

Якщо ж у процесі розгляду справи суд з`ясовує, що позов подано особою, яка вибула з спірного правовідношення до подання позову і порушення провадження у справі, суд не має права замінити такого позивача його правонаступником, а такій особі слід у позові відмовити.

У відповідності до ст.236 Цивільного кодексу України, за якою нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, та ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України, згідно з якою недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже, враховуючи, що договір від 02.04.2018 №2 відступлення права вимоги визнаний недійсним з моменту його вчинення, правонаступництва (як похідного правонабуття) у розумінні приписів ст.52 Господарського процесуального кодексу України не відбулося.

Аналогічна правова позиція викладена Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року справа №910/20338/16.

У разі ж, якщо ТОВ «Приватконтинент» вважає, що його право порушене, не визнано або оспорюється, або ж вважає вжити передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, то він має скористатися гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду в загальному порядку передбаченому зокрема ст.4 ГПК України.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання ТОВ «Приватконтинент» про заміну позивача правонаступником.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86,129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТБУД КОРПОРЕЙТ", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м.Маріуполь, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватконтинент", м.Київ, про стягнення заборгованості у розмірі 15766732,27грн, відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 01.10.2020 оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складено та підписано 05.10.2020.

Суддя Г.Є. Курило