ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2392/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Підземне Місто", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Лойко Костянтина Віталійовича, м. Харків
про стягнення 106638,29 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Підземне Місто", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ФОП Лойко Костянтина Віталійовича, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість з орендної плати загальною сумою 62795,92 грн., яка складається з заборгованості по договорам оренди: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 44657,77 грн.; №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 18138,15 грн.;

- пеню загальною сумою 9033,65 грн., яка складається з пені по договорам оренди: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 6951,99 грн., №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 2081,66 грн.;

- три проценти річних загальною сумою 839,92 грн., яка складається з трьох процентів річних по договорам оренди майна: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 643,84 грн., №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 196,08 грн.;

- заборгованість за договорами про відшкодування витрат на утримання орендованого майна загальною сумою 43842,37 грн., яка складається з заборгованості по договорам: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 25728,00 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 18114,37 грн.;

- пеню загальною сумою 6340,48 грн., яка складається з пені по договорам: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 3837,02 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 2503,46 грн.;

- три проценти річних загальною сумою 589,31 грн., яка складається з трьох процентів річних по договорам: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 356,07 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 233,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов вищевказаних договорів в частині повного та своєчасного внесення орендної плати та відшкодування витрат на утримання орендованого майна. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 04.08.2020 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "за закінченням терміну зберігання".

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Між комунальним підприємством "Підземне місто" (надалі - позивач, Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Лойко К.В. (надалі - відповідач, Орендар), за узгодженням Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (надалі - Управління), укладено договори оренди майна: №1550-Н/405 від 21.04.2005, №1531-Н/406 від 21.04.2005 (надалі - Договори оренди). Згідно типових умов зазначених договорів Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно - кіоски, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та знаходяться на балансі комунального підприємства "Підземне місто" (надалі - Майно).

Згідно п.10.1 Договорів оренди, в редакції додаткових угод від 28.09.2018 ці договори діють до 01.07.2021.

Факт передачі майна в оренду підтверджується Актами приймання-передачі від 01.08.2014, підписаними сторонами, відповідно до яких, позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування майно - кіоск №10, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 160-М, підземний підвуличний пішохідний перехід №2 біля станції метро "Героїв праці" та кіоск №4, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 136-М, підземний підвуличний пішохідний перехід №1 біля станції метро "Студентська".

На підставі ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-ХІІ від 10.04.1992 (надалі - Закон), п.10.6 Договорів оренди, в редакції додаткових угод від 28.09.2018, зазначені договори оренди припинили свої дії достроково за взаємною згодою сторін 31.12.2019 (акти прийому-передачі майна від 31.12.2019).

Згідно п.п. 3.5, 3.6, 3.7 Договорів оренди орендна плата за орендоване Майно сплачується Орендарем щомісяця протягом 20 календарних днів наступного місяця. Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування Орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Орендна плата перераховується 100% на поточний рахунок Орендодавця.

Відповідно до п.3.4 Договорів оренди нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акту приймання-передачі майна або з моменту розірвання Договору відповідно до п.10.6.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь Орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати) (п.3.10 Договорів оренди).

Позивач вказує на те, що протягом періоду дії Договорів оренди Орендарем неодноразово порушувалась його суттєва умова щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати. Заборгованість ФОП Лойко К.В. перед комунальним підприємством "Підземне місто" з орендної плати складає 62 795,92 грн., зокрема, по Договорам оренди: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 44 657,77 грн.; №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 18 138,15 грн.

Згідно умов укладених договорів оренди майна Орендар зобов`язаний укласти з Орендодавцем договір на відшкодування витрат Орендодавця на утримання Майна.

Між комунальним підприємством "Підземне місто" (Балансоутримувач) та фізичною особою - підприємцем Лойко К.В. укладено договори про відшкодування витрат на утримання орендованого майна: №1550н/405/У від 01.04.2014 та №1531н/406/У від 01.04.2014 (надалі - Договори про відшкодування витрат).

Згідно п.1.1. Договорів про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, в редакції додаткових угод до Договорів про відшкодування витрат від 01.09.2015, Балансоутримувач забезпечує утримання підземного підвуличного пішохідного переходу біля станції метро, нерухомого та рухомого майна, розташованого в переході (надалі - Майно), а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Відповідно п. 2.1.1. Договорів про відшкодування витрат розмір плати за відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання Майна залежить від складу робіт та послуг, які є складовими частинами витрат, необхідних для утримання Майна, в т.ч. які надаються Балансоутримувачу суб`єктами господарювання, цін та тарифів, які впливають на ціноутворення і визначається розрахунком щомісячної компенсації по відшкодуванню витрат Балансоутримувача (Додаток до Договору "Розрахунок щомісячної компенсації по відшкодуванню витрат Балансоутримувача").

Пунктом 2.2.3. Договорів про відшкодування витрат передбачено обов`язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі здійснювати відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання майна. Не пізніше 15 числа кожного місяця вносити плату за відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання Майна в поточному місяці на поточний рахунок Балансоутримувача в повному обсязі згідно з Додатком до Договору "Розрахунок щомісячної компенсації по відшкодуванню витрат Балансоутримувача".

Позивач вказує на те, що заборгованість ФОП Лойко К.В. перед комунальним підприємством "Підземне місто" за Договорами про відшкодування витрат складає 43842,37 грн., зокрема, по договорам №1550н/405/У від 01.04.2014 - 25 728,00 грн. та №1531н/406/У від 01.04.2014 - 18 114,37 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд зазначає, що відповідачем жодним чином наявність заборгованості не спростована, при цьому строк виконання зобов`язань з її оплати є таким, що настав. Матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати ФОП Лойко К.В. заборгованості з орендної плати та витрат на утримання майна, що є предметом позову.

Отже, всупереч вимог статті 13 та статті 74 Господарського процесуального кодексу України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати по договорам оренди та заборгованості за договорами про відшкодування витрат на утримання орендованого майна.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 3.10. Договорів оренди передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь Орендодавця та бюджету міста Харкова з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Пунктом 4.3. Договорів про відшкодування витрат передбачено, що у випадку порушення Орендарем строків внесення плати за відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання Майна, плата перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь Балансоутримувача відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день сплати).

За підрахунками позивача розмір пені складає: по договорам оренди: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 6951,99 грн., №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 2081,66 грн.; по договорам про відшкодування витрат: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 3837,02 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 2503,46 грн.

Перевіривши правильність нарахування пені, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов спірних Договорів, позивачем нараховано: по договорам оренди майна: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 643,84 грн., №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 196,08 грн., по договорам: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 356,07 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 233,24 грн.

Перевіривши правильність нарахування трьох відсотків річних, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами, не спростованого відповідачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Лойко Костянтина Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Підземне місто" (61012, м. Харків, вул. Суздальські ряди, 9, ) заборгованість з орендної плати загальною сумою 62795,92 грн., яка складається з заборгованості по договорам оренди: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 44657,77 грн.; №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 18138,15 грн.; пеню загальною сумою 9033,65 грн., яка складається з пені по договорам оренди: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 6951,99 грн., №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 2081,66 грн.; три проценти річних загальною сумою 839,92 грн., яка складається з трьох процентів річних по договорам оренди майна: №1550-Н/405 від 21.04.2005 - 643,84 грн., №1531-Н/406 від 21.04.2005 - 196,08 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Лойко Костянтина Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Підземне місто" (61012, м. Харків, вул. Суздальські ряди, 9, ) заборгованість за договорами про відшкодування витрат на утримання орендованого майна загальною сумою 43842,37 грн., яка складається з заборгованості по договорам: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 25728,00 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 18114,37 грн.; пеню загальною сумою 6340,48 грн., яка складається з пені по договорам: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 3837,02 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 2503,46 грн.; три проценти річних загальною сумою 589,31 грн., яка складається з трьох процентів річних по договорам: №1550н/405/У від 01.04.2014 - 356,07 грн., №1531н/406/У від 01.04.2014 - 233,24 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Лойко Костянтина Віталійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Підземне місто" (61012, м. Харків, вул. Суздальські ряди, 9, ) - 2102,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Комунальне підприємство "Підземне місто" (61012, м. Харків, вул. Суздальські ряди, 9, ).

Відповідач - фізична особа-підприємець Лойко Костянтин Віталійович ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Повне рішення підписано 06 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Погорелова