ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2020 р.Справа № 922/2000/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

за участю представників учасників справи:

позивача - Бородін Т.В.

відповідача - не з`явився,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Строй-Сити" про розподіл та стягнення судових витрат по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Строй-Сити", м. Харків
до Комунального некомерційного підприємства "Міська поліклініка №24" Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення 401672,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.09.2020 у справі №922/2000/20 позовні вимоги ТОВ "Будівельна компанія "Строй-Сити" були задоволені у повному обсязі. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Міська поліклініка №24" Харківської міської ради (61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 153, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Строй-Сити" (61001, м. Харків, вул. Державінська, 38, ) - заборгованість за договором підряду №25/10-18 від 25.10.2018 у розмірі 401672,40 грн. та 6025,09 грн. судового збору.

15.09.2020 до суду від ТОВ "Будівельна компанія "Строй-Сити" надійшла заява в якій останнє просить суд стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Міська поліклініка №24" Харківської міської ради понесені позивачем судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 22800,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою суду від 16.09.2020 заява ТОВ "БК "Строй-Сити" призначена до розгляду у судовому засіданні на 24.09.2020 о 10:50.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 24.09.2020 не з`явився. Про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.

Разом з тим, 23.09.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву представника позивача про розподіл та стягнення судових витрат. У поданій заяві відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви позивача у повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти заяви вказує на те, що заявлені витрати на правову допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним, ні з акту, ні з опису неможливо встановити скільки адвокат витратив часу на похід до суду, на складання процесуальних документів, відсутні диференціація та аргументація.

Розглянувши заяву про розподіл та стягнення судових витрат, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 22800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи ці вимоги, позивач надав копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю від 27.06.2017 серії ПТ №1708, договору про надання професійної правничої допомоги №28/01-1 від 28.01.2020, укладеного між ТОВ "БК "Строй-Сити" та адвокатським бюро "Бородін та Партнери"; додатку № 1 від 28.01.2020 до договору про надання професійної правничої допомоги №28/01-1 від 28.01.2020; акту приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 14.09.2020.

Суд вважає заявлений розмір вартості витрат на правничу допомогу співмірним до обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) та витраченого адвокатом часу, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 14.09.2020, згідно якого адвокатським бюро "Бородін та Партнери" було надано послуги, що були пов`язані з розглядом справи №922/2000/20 та полягали в наступному: зустріч з клієнтом, надання правової консультації і роз`яснень із суті спору, узгодження правової позиції з клієнтом (1,5 години) - 1 500 грн.; підготовка та надсилання (надання) до КНП Міська поліклініка №24 письмової вимоги про сплату заборгованості за договором підряду №25/10-18 від 25.10.2018 (загалом витрачено 2 години) - 2 000 грн.; вивчення та аналіз судової практики із схожих правовідносин, копіювання документів, засвідчення документів, які додано до позовної заяви. Підготовка та подача до господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення з КНП "Міська поліклініка №24" ХМР заборгованості за договором підряду від 23.06.2020, надсилання поштою копії позовної заяви та матеріалів відповідачу (загалом витрачено 6 годин) - 6 000 грн.; збирання додаткових доказів. Адвокатський запит до КНП Міська поліклініка № 24 ХМР №29/01-1 від 29.01.2020 та доставлення його до КНП "Міська поліклініка №23" особисто адвокатом (загалом витрачено 1,5 години) - 1500,00 грн.; правовий аналіз відзиву від 13.07.2020. Підготовка та подача до господарського суду Харківської області відповіді на відзив від 22.07.2020, надсилання його відповідачу поштою (загалом витрачено 4 години) - 4 000 грн; правовий аналіз клопотання відповідача про витребування доказів в оригіналі від 13.07.2020. Підготовка та подача до суду клопотання щодо відмови у витребуванні документів від 03.08.2020 (загалом витрачену 1 годину) - 1 000 грн.; участь адвоката Бородіна Т.В. у судовому засіданні за ціною 1700,00 грн. за одне судове засідання/судодень, незалежно від неявки відповідача та відкладення судового засідання з різних причин (судові засідання 14.07.2020, 11.08.2020, 20.08.2020, 10.09.2020) - 6800,00 грн.

У свою чергу, відповідач, заперечив проти стягнення із нього витрат на професійну правничу допомогу. При цьому факт надання професійної правничої допомоги адвокатом Бородіним Т.В. (обсяг наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість) на спірну суму відповідачем не спростовано.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Так, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Проаналізувавши зміст вищевказаних доказів, наданих позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, суд вважає, що надані адвокатом послуги цілком відповідають критеріям реальності, розумності їх розміру та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а отже суд не вбачає наявності підстав для відмови або зменшення розміру витрат, заявлених позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням вищевказаного та приймаючи до уваги, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Строй-Сити" було задоволено повністю, витрати позивача на правничу допомогу в сумі 22800,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Сити" - задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Міська поліклініка №24" Харківської міської ради (61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 153, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Строй-Сити" (61001, м. Харків, вул. Державінська, 38, ) - 22800,00 грн. витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Строй-Сити" (61001, м. Харків, вул. Державінська, 38, ).

Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Міська поліклініка №24" Харківської міської ради (61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 153, ).

Повне рішення підписано 29 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Погорелова