ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.09.2020м. ДніпроСправа № 904/2354/20
за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро
до відповідача-1: Гаражного кооперативу "Амур", м. Дніпро
відповідача-2:Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Ростіслава Олександровича, м. Дніпро
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , м. Дніпро
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_3 , м. Дніпро
про видачу судового наказу
Суддя Крижний О.М.
Секретар судового засідання Солом`яний С.С.
Від позивача: не з`явився
Від відповідача-1: не з`явився
Від відповідача-2: не з`явився
Від третьої особи на стороні позивача: не з`явився
Від третьої особи на стороні відповідача-1: не з`явився
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 позов ОСОБА_1 до відповідача-1 Гаражного кооперативу "Амур", відповідача-2 Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Ростіслава Олександровича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування протоколу позачергових загальних зборів та зобов`язання скасувати запис про зміну керівника юридичної особи задоволено повністю. Визнано недійсними рішення, оформлені протоколом №10 позачергових загальних зборів Гаражного кооперативу "Амур" від 26 жовтня 2019 року; зобов`язано Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Ростіслава Олександровича скасувати запис №9004457 від 23.12.2019 про зміну керівника юридичної особи; стягнуто з Гаражного кооперативу "Амур" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 4204,00 грн. та судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову у розмірі 1 051,00 грн.

Також вказаним рішенням призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (ухвалення додаткового рішення) на 28.09.2020 о 15:30 год.

Від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та виключно у випадку задоволення клопотання про розподіл судових витрат на правову допомогу визначити їх у розмірі не більше 3 000,00 грн.

У судове засідання учасники удового процесу не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, у зв`язку із участю представника в іншому судовому засіданні. У заяві позивач просить задовольнити клопотання про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Від відповідача-1 надійшла заява про відкладення судового засідання у звёзяку із хворобою представника.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд звертає увагу про неможливість відкладення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, у зв`язку із обмеженими термінами розгляду даного питання.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Крім того, суд звертає увагу, що коло представників юридичної особи не обмежене певною особою - представником, а відтак відповідач-1 мав право направити у судове засідання іншого представника чи голова правління відповідно до ст. 56 ГПК України може самостійно представляти інтереси гаражного кооперативу (самопредставництво).

Дослідивши наявні у справі докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати протокол №10 позачергових загальних зборів Гаражного кооперативу "Амур" від 26.10.2019;

- зобов`язати Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Ростіслава Олександровича скасувати запис від 23.12.2019 №9004457 про зміну керівника юридичної особи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 позов ОСОБА_1 до відповідача-1 Гаражного кооперативу "Амур", відповідача-2 Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Ростіслава Олександровича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування протоколу позачергових загальних зборів та зобов`язання скасувати запис про зміну керівника юридичної особи задоволено повністю. Визнано недійсними рішення, оформлені протоколом №10 позачергових загальних зборів Гаражного кооперативу "Амур" від 26 жовтня 2019 року; зобов`язано Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Ростіслава Олександровича скасувати запис №9004457 від 23.12.2019 про зміну керівника юридичної особи; стягнуто з Гаражного кооперативу "Амур" на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову у розмірі 4204,00 грн. та судовий збір за розгляд заяви про забезпечення позову у розмірі 1 051,00 грн.

ОСОБА_1 під час розгляду справи звернувся із клопотання про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання про ухвалення додаткового рішення суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ст. 129 ГПК України).

Частиною 5 названої статті передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, зокрема, явка в судове засідання, участь у судовому засіданні, відправлення документів є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, і витрати, понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

За приписами статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвокатів, суд зазначає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини відповідача з адвокатом (адвокатами) стосовно надання юридичних послуг і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг позивачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права - принципу свободи договору. Відповідач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини розглядуваного питання суд зазначає, що положення ГПК України про стягнення з позивача вартості послуг адвоката по-суті є оплатою позивачем наданих відповідачеві послуг з правової допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг відповідачем не має беззаперечного статусу.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Розглянувши доданий до справи акт приймання-передачі надання правової допомоги (юридичних послуг) від 01.06.2020, суд звертає увагу на декілька важливих аспектів, зокрема, наприклад, що вартість виготовлення додатків до позовної заяви та забезпечення позову складає 4 500,00 грн. та вартість збирання доказів у справі, в тому числі протоколу №10 позачергових загальних зборів від 26.10.2019, який в тому числі, є додатком до позову складає також 4 500 грн. На думку суду, перша послуга охоплює другу. Також складання позовної заяви та складання заяви про забезпечення позову є схожими за змістом, при цьому загальна вартість складає аж 15000,00 грн.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (позивача).

У рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) Європейський Суд з прав людини вказав, що укладена між сторонами угода визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, а тому присудив компенсацію судових витрат у значно меншому розмірі (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд також звертає увагу, що позивачем укладено договір №0405/20 про надання правової допомоги від 04.05.2020 з Адвокатським об`єднанням "КС Партнерс" в особі керуючого партнера Стрижака Євгенія Юрійовича. Згідно з п. 4.1 Договору та Актом вартість послуг становить 50 000,00 грн. Проте, адвокат Стрижак Є.Ю. був присутнім лише у 4 судових засіданнях. У 5 судових засіданнях представником позивача була адвокат Клещ Ольга Валентинівна, на підставі договору про надання правової допомоги №0408/20 від 04.08.2020. Позивач не просить компенсувати вартість адвокатських послуг адвоката Клещ, а лише Адвокатського об`єднання "КС Партнерс". Вартість послуг за участь у 4 судових засіданнях у розмірі 15 000,00 грн. є завищеною, до того ж ці засідання не тривали 15 годин, як зазначено в Акті.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи дані обставини, суд зазначає, що відповідач є неприбутковою організацією. Тобто фактично відшкодування адвокатських витрат відбудеться за рахунок членських внесків, в результаті чого члени кооперативу або ж не отримають послуги, на які розраховували, або здійснять додаткові внески. При тому, що абсолютна більшість членів кооперативу не мають відношення до даного спору і за їх рахунок не повинні відшкодовуватися такі витрати.

На підставі викладеного, враховуючи що позовні вимоги задоволені повністю, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу позивача та те, що позов практично аналогічного змісту (про скасування інших рішень загальних зборів (справа №904/2047/19)) та аналогічна заява про забезпечення позову вже подавалися позивачем, а відтак вже є сформована відповідна правова та описова база, тому складання документів не викликало значних труднощів, право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, суд доходить висновку, що максимальним розміром судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при розгляді даної справи, що можуть бути стягнуті з відповідача, є 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 46, 221, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Гаражного кооперативу "Амур" (49080, м. Дніпро, вул. Дементьєва, 3, ідентифікаційний код 25007894) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; (адреса для листування: АДРЕСА_2 )) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.).

У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено - 02.10.2020.

Суддя О.М. Крижний