ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Справа№ 910/11229/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 30.09.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.11.2019

у справі №910/11229/19 (суддя М.О. Лиськов)

за позовом Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво"

про стягнення 396 187 грн. 04 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Аеропорт Вінниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 396 187 грн. 04 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" не виконало взяте на себе зобов`язання за Стандартною угодою ІАТА про наземне обслуговування додаток В № 42 від 01.11.2017, яка діяла в період з 01.11.2017 по 31.12.2018 та Стандартною угодою ІАТА про наземне обслуговування додаток В № 52818 від 01.01.2019, яка діяла в період з 01.01.2019 по 31.12.2019 зі сплати наданих послуг, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 396 187 грн. 04 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 позовні вимоги Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця" задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво" на користь Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця" 376 059 грн. 63 коп. заборгованості, 9 779 грн. 01. коп. інфляційних втрат, 3 % річних у сумі 6 905 грн. 00 коп. та 5891 грн. 16 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції було ухвалено рішення на підставі доказів - рахунків та актів виконаних послуг, зокрема актів наданих послуг №777 та №790, проте, дані акти не містять підпису відповідача, а також відсутні докази направлення актів виконаних послуг Відповідачу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/11229/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Дідиченко М.А., Алданова С.О.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відпусткою судді Дідиченко М.А., справу №910/11229/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Мартюк А.І.,Алданова С.О.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відпусткою судді Алданової С.О., справу №910/11229/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Мартюк А.І., Поляк О.І.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відпусткою судді Поляк О.І., справу №910/11229/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Мартюк А.І., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 було залишено без руху на підставі ст. 260 ГПК України, у зв`язку з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу та запропоновано апелянту надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

25.02.2020 через канцелярію суду до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази, що підтверджують сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відпусткою судді Мартюк А.І. справу №910/11229/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Поляк О.І., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 06.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 зі змінами від 16.03.2020 №215 "Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 239 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211. Зокрема, карантин продовжено до 24.04.2020.

З огляду на вказані обставини, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 про розгляд апеляційної скарги учасників справи ухвалено повідомити додатково.

Згідно повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю. Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі № 910/11229/19 в судовому засіданні, яке відбудеться 01.07.2020.

24.06.2020 (26.06.2020 подано повторно заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції на адресу суду поштовим зв`язком) через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду. Відповідно до якого зазначає, що найближчий суд, до якого може прибути представник позивача для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, знаходиться за адресою: 21018, м. Вінниця, вул. Прирогова, 29, Господарський суд Вінницької області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2020 відмовлено в задоволенні заяви Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/11229/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2020 для розгляду справи № 910/11229/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі № 910/11229/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Іоннікової І.А., Шаптали Є.Ю. Призначено справу до розгляду на 19.08.2020.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. з 10.08.2020 по 04.09.2020 у щорічній відпустці, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі № 910/11229/19 не відбувся.

Суддя Іоонікова І.А. перебувала у щорічній відпустці з 10.08.2020 по 14.09.2020.

Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у відпустці з 11.09.2020 по 18.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 призначено справу до розгляду на 30.09.2020.

25.09.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 відмовлено в задоволенні заяви Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

30.09.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 30.09.2020 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання 30.09.2020 не з`явився.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення позивача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності позивача та його повноваженого представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 30.09.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, протягом 2017 - 2019 рр. між позивачем та відповідачем існують відносини щодо надання послуг з наземного обслуговування, що підтверджується наступними договорами:

Стандартна угода ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) - додаток В № 42 від 01.11.2017 (надалі - додаток В №42 від 01.11.2017), яка діяла з 01.11.2017 до 31.12.2018;

Стандартна угода ІАТА про наземне обслуговування (спрощена процедура) - додаток В № 52818 від 01.01.2019 (надалі - додаток В №52818 від 01.01.2019), яка діє з 01.01.2019 до 31.12.2019.

Так, відповідно до пункту 1.1 Параграфу 1 "Наземні послуги та збори" Додатку В № 42 від 01.11.2017 Позивач зобов`язувався надавати відповідачу послуги з наземного обслуговування, перелік яких був визначений в вказаному пункті.

Згідно з пунктом 1.2 Параграфу 1 "Наземні послуги та збори" Додатку В № 42 від 01.11.2017, Сторонами було визначено тарифи за послуги з наземного обслуговування.

Відповідно до п.3.1. Параграфу 3 "Порядок розрахунків" Додатку В №42 від 01.11.2017 встановлено, що розрахунки за надані послуги Відповідач здійснює упродовж п`яти робочих днів з дати отримання рахунків Позивача та після підписання акту виконаних робіт за попередній період.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання визначені Додатком В №42 від 01.11.2017 надавши відповідачу послуги з наземного обслуговування на загальну суму 1139479,95 грн.

З матеріалів справи вбачається, що дані обставини підтверджуються:

- актами наданих послуг №777 від 20.10.2018, №790 від 27.10.2018, №837 від 03.11.2018, №846 від 10.11.2018, №851 від 17.11.2018, №860 від 24.11.2018, №903 від 01.12.2018, №906 від 08.12.2018, №910 від 15.12.2018, №922 від 22.12.2018 №928 від 29.12.2018.

- рахунками №777 від 20.10.2018, №790 від 27.10.2018, №837 від 03.11.2018, №846 від 10.11.2018, №851 від 17.11.2018, №860 від 24.11.2018, №903 від 01.12.2018, №906 від 08.12.2018, №910 від 15.12.2018, №922 від 22.12.2018, №928 від 29.12.2018.

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, останній частково виконав взяті на себе зобов`язання по оплаті наданих послуг по Додатку В №42 від 01.11.2017 на суму 867 738,42 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку Позивача.

Таким чином, відповідач не виконав свої зобов`язання по оплаті наданих послуг по Додатку В №42 від 01.11.2017 на суму 271741,53 грн. (1139479,95 грн. - 867738,42 грн.). Розрахунок суми боргу по Додатку В №42 від 01.11.2017 додається до позовної заяви.

Відповідно до пункту 1.1 Параграфу 1 "Наземні послуги та збори" Додатку В №52818 від 01.01.2019 позивач зобов`язувався надавати відповідачу послуги з наземного обслуговування, перелік яких був визначений в вказаному пункті.

Згідно з пунктом 1.2 параграфу 1 "Наземні послуги та збори" Додатку В №52818 від 01.01.2019 сторонами було визначено тарифи за послуги з наземного обслуговування.

Відповідно до п.3.1. Параграфу 3 "Порядок розрахунків" Додатку В №52818 від 01.01.2019 розрахунки за надані послуги відповідач здійснює упродовж п`яти робочих днів з дати отримання рахунків позивача та після підписання акту виконаних робіт.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання визначені Додатком В №52818 від 01.01.2019 надавши відповідачу послуги з наземного обслуговування на загальну суму 104318,10 грн.

Дані обставини підтверджуються: актом наданих послуг №72 від 16.02.2019 та рахунком №72 від 16.02.2019.

Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання по оплаті наданих послуг по Додатку В № 52818 від 01.01.2019 на суму 104318,10 грн.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з наземного обслуговування за вищевказаними договорами на момент подання позову складає 376 059,63 грн. (271 741,53 грн. + 104 318,10 грн.).

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за надані послуги, однак такі вимоги залишаються без належного задоволення.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг по Додатку В №42 від 01.11.2017 та Додатку В №52818 від 01.01.2019.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість по наданих послугах згідно вищезазначених договорів, проте, доказів оплати відповідачем заявленої до стягнення суми боргу не надав, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Укладений між сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених цим договором.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судовою колегією встановлено, що обумовлені вищевказаними договорами послуги надані позивачем належним чином та прийняті відповідачем, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг підписаними та завіреними печатками сторін. Заперечення щодо якості та вартості наданих послуг зі сторони відповідача не заявлялись. відповідач у встановлений вищевказаними договорами строк не розрахувався чим порушив умови договорів.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість по наданих послугах згідно вищезазначених договорів, проте, відповідач належними засобами доказування доказів протилежного не довів.

Доказів оплати відповідачем заявленої до стягнення суми 376 059,63 грн. боргу, у т.ч. у визначений договором строк, матеріали справи не містять.

Посилання скаржника на те, що акти наданих послуг №777 та №790 не містять підпису відповідача, а також відсутні докази направлення актів виконаних послуг відповідачу, судова колегія відхиляє з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.11.2018 відповідач здійснив оплату послуг на суму 95069,60 грн. з призначенням платежу - «оплата за аеропортові послуги згідно рахунку №777 від 20.10.2018».

Також, 02.11.2018 відповідач здійснив оплату послуг на суму 95188,32 грн. з призначенням платежу - «оплата за аеропортові послуги згідно рахунку №790 від 27.10.2018».

Таким чином, на переконання колегії суддів, здійснюючи відповідні проплати відповідач підтвердив факт того, що йому було надано акти наданих послуг та рахунки на оплату послуг, однак відповідач, в свою чергу, не повністю виконав свій обов`язок по їх оплаті.

Більш того судова колегія звертає увагу, що в матеріалах справи наявні вищезазначені акти про надання послуг скріплені підписами та печатками відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведення позивачем факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем за вказаними актами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті наданих послуг позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 13 222,41 грн. та 3% річних у розмірі 6905,00 грн.

Судова колегія, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, погоджується із висновком суду першої інстанції що позивачем при розрахунку застосовані невірні індекси інфляції, а тому вірними будуть наступні розрахунки: для періодів 24.12.2018 - 13.08.2019; 02.01.2019 - 13.08.2019 08.01.2019 - 13.08.2019 необхідно застосовувати сукупний індекс інфляції у розмірі 1.030 та для періоду 25.02.2019 - 13.08.2019 - 1.015. Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що належною сумою для стягнення з відповідача інфляційних втрат є 9 779,01 грн.

Судова колегія перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, погоджується із висновком суду першої інстанції, що задоволенню підлягають вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 6905,00 грн.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2019 у справі №910/2284/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Проте, судовою колегією встановлено, що в п.1 резолютивної частини рішення Господарським судом міста від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 вказано про задоволення позовних вимог повністю, хоча, фактично, позовні вимоги було задоволено частково щодо розміру інфляційних втрат, у зв`язку із чим п.1 резолютивної частини підлягає зміні, з викладенням у наступній редакції «Позовні вимоги Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця" задовольнити частково». В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 залишається без змін.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Браво" - залишити без задоволення.

Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19, виклавши пункт 1 резолютивної частини в наступній редакції:

«Позовні вимоги Комунального підприємства "Аеропорт Вінниця" задовольнити частково».

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/11229/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/11229/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.10.2020.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала