СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2020 р. Справа № 905/2368/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників:

позивача не з`явився,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область (вх.№ 1692)

на рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2020

у справі №905/2368/19, ухвалене суддею Аксьоновою К.І. в приміщенні господарського суду Донецької області 22.04.2020 о 12:00 (повний текст рішення складено 04.05.2020),

за позовом Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь

до відповідача Фізичної особи-підприємця Грибової Марини Анатоліївни, м.Маріуполь,

про зобов`язання передати земельну ділянку із приведенням її до придатного до використання стану

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.04.2020 у задоволенні позову Маріупольської міської ради Донецької області до Фізичної особи-підприємця Грибової Марини Анатоліївни про зобов`язання передати земельну ділянку площею 0,0025га (кадастровий номер :01:006:0084) із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного до використання стану, відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору від 28.12.2013, належним чином виконує умови вказаного правочину, сплачує передбачену договором орендну плату (що позивачем не оспорюється), тому відсутні законодавчо встановлені підстави для зобов`язання відповідача передати земельну ділянку площею 0.0025 га із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного до використання стану.

Маріупольська міська рада Донецької області з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що строк договору оренди земельної ділянки закінчився саме 08.10.2018, листом від 11.10.2019 №26.3-61983-09 орендодавець повідомляв орендаря про необхідність повернення земельної ділянки після закінчення строку договору оренди землі. Натомість звернення позивача було проігнороване та відповідач станом на час розгляду справи земельну ділянку не повернув.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу № 905/2368/19 до розгляду на 27.08.2020.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 7625 від 17.08.2020), в якому просить відмовити у повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги Маріупольської міської ради; залишити рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2020 у справі №905/2368/19 без змін.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І. та судді Мартюхіної Н.О. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Здоровко Л.М., судді Плахова О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2020 відкладено розгляд справи на 24.09.2020.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2020 у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Плахова О.В.

У судове засідання 24.09.2020 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

Рішенням Маріупольської міської ради від 08.10.2013 №6/30-3686 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул. Латишева (біля жилого будинку №23) в Приморському районі міста Фізичній особі-підприємцю Грибовій М.А.» затверджено технічну документацію з землеустрою зі встановлення (відновлення) кордонів земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відновлення на 5 років строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:006:0084) площею 0,0025 га з розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінки для забудови та обслуговування будівлі торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по вул.Латишева (біля житлового будинку №23) у Приморському районі міста Маріуполь.

18.12.2013 між Фізичною особою-підприємцем Грибовою Мариною Анатоліївною (орендар) та Маріупольською міською радою (орендодавець) укладений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець, згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 08.10.2013 №6/30-3686 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Маріуполь, вул.Латишева (біля будинку №23) у Приморському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:006:0084).

Пунктом 2.1. договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,0025 га.

Згідно з п. 3.1. договір укладено на 5 (п`ять) років (з 08.10.2013 по 08.10.2018).

Пунктом 3.2. договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Відповідно до п.4.1 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2013 рік становить 548,91грн/м2.

Орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок (п. 4.3 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону).

Відповідно до п. 7.1 договору після припинення дії договору, орендар повертає земельну ділянку орендодавцеві у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендар зобов`язаний звернутися до орендодавця за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди з письмовою заявою про поновлення договору шляхом переукладення договору оренди. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п. 9.2.7 договору).

04.10.2018 ФОП Грибова М.А. звернулась до Маріупольської міської ради з заявою про продовження права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с. 65).

Рішенням Маріупольської міської ради від 26.02.2019 №7/39-3567 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул. Латишева, 23 в Приморському районі міста Маріуполь Фізичній особі-підприємцю Грибовій М.А.» відмовлено у поновлені строку оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:006:0084) площею 0,0025 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по вулиці Латишева, 23 у Приморському районі міста Маріуполя фізичній особі-підприємцю Грибовій Марині Анатоліївні.

07.05.2019 ФОП Грибова М.А. повторно звернулась з заявою щодо поновлення права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с. 68).

Рішенням Маріупольської міської ради від 05.09.2019 №7/44-4317 «Про повторний розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Грибової М.А. про поновлення строку оренди земельної ділянки по вул.Латишева, 23 в Приморському районі міста» повторно відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:006:0084) площею 0,0025 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по вулиці Латишева, 23 у Приморському районі міста Маріуполя фізичній особі-підприємцю Грибовій Марині Анатоліївні.

11.10.2019 Маріупольська міська рада направила листа від 11.10.2019 №26.3-61983-09 ФОП Грибовій М.А., в якому повідомляє про необхідність звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу павільйону та приведення її у придатний до використання стан у місячний строк з моменту отримання цього листа у зв`язку з припинення іншого речового права (договір оренди земельної ділянки від 18.12.2013) з 23.01.2019 (а.с. 24).

22.10.2019 орендар звернувся до орендодавця з листом для підтвердження юридичного факту продовження строку дії договору на той самий строк та на тих самих умовах, направив два примірники проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2013 (а.с. 71-72).

Вказаний лист отримано Маріупольською міською радою 23.10.2019, що підтверджується відбитком штемпеля про реєстрацію вхідної кореспонденції міської ради.

У зв`язку з неповернення земельної ділянки ФОП Грибовою М.А., Маріупольська міська рада звернулась до господарського суду першої інстанції з позовом про зобов`язання передати земельну ділянку площею 0,0025га (кадастровий номер :01:006:0084) із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного до використання стану.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 18.12.2013, що відбулось 08.10.2018, неодноразову відмову у поновленні строку оренди земельної ділянки рішеннями Маріупольської міської ради № від 26.02.2019 7/39-3567 та від 05.09.2019 №7/44-4317, у зв`язку з чим земельна ділянка загальною площею 0,0025га (кадастровий номер :01:006:0084), яка розташована за адресою: м. Маріуполь, вул. Латишева (біля будинку №23) у Приморському районі міста Маріуполя, підлягає поверненню Маріупольській міській раді за актом приймання передачі із приведенням її до придатного до використання стану.

Як вже зазначалось, 22.04.2020 Господарським судом Донецької області ухвалено рішення, яким у задоволенні позову Маріупольської міської ради Донецької області до Фізичної особи-підприємця Грибової Марини Анатоліївни про зобов`язання передати земельну ділянку площею 0,0025га (кадастровий номер :01:006:0084) із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного до використання стану, відмовлено.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі, є Закон України «Про оренду землі», яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Фізична особа-підприємець Грибова М.А. продовжує користуватись спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору від 28.12.2013, належним чином виконує умови вказаного правочину, сплачує передбачену договором орендну плату (що підтверджується, зокрема, довідкою Департаменту фінансів Маріупольської міської ради про відсутність заборгованості від 07.10.2019 № 282-27805-28.1 (а.с. 74). Маріупольська міська рада заперечень проти наведеного вище в порядку норм ст.33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк не надала, тому такий договір є поновленим на новий строк на тих самих умовах, що передбачені укладеним сторонами договором. Наявність вказаних обставин зумовлює необхідність обов`язкового оформлення сторонами відповідної додаткової угоди.

Вищевикладені обставини були предметом розгляду у справі №922/2448/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість (преюдиційність) судових рішень для інших судів встановлена законом.

Так, згідно з частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Христов проти України" від 19.02.2009 Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Тобто факти, які містяться у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Як вбачається з рішення по справі №905/2448/19 запропонована ФОП Грибовою М.А. додаткова угода не була підписана орендодавцем у добровільному порядку, тому остання правомірно звернулась із позовом про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2013, зареєстрованому Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 28.12.2013 за №4229566, згідно з яким Маріупольська міська рада надає Фізичній особі-підприємцю Грибовій Марині Анатоліївні в оренду земельну ділянку площею 0,0025 га кадастровий номер :01:006:0084, що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул. Латишева (біля будинку №23) у Приморському районі м. Маріуполя, на той самий термін та на тих самих умовах, котрі передбачені договором оренди земельної ділянки від 18.12.2013, зареєстрованому Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 28.12.2013 за №4229566 у запропонованій позивачем редакції.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.04.2020 у справі №905/2448/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 позовні вимоги в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки задоволено саме в силу положень частин 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Наведеним рішенням визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2013, зареєстрованому Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 28.12.2013 за №4229566, згідно з яким Маріупольська міська рада надає Фізичній особі-підприємцю Грибовій Марині Анатоліївні в оренду земельну ділянку площею 0,0025 га кадастровий номер :01:006:0084, що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул. Латишева (біля будинку №23) у Приморському районі м. Маріуполя, на той самий термін та на тих самих умовах, котрі передбачені договором оренди земельної ділянки від 18.12.2013, зареєстрованому Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 28.12.2013 за №4229566.

Таким чином, вищезазначеним рішенням встановлений факт поновлення договору оренди земельної ділянки від 18.12.2013, що не потребує доказуванню в даній справі.

Статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. д) ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням.

Враховуючи, що судовим рішенням визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2013, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для передачі земельної ділянки площею 0,0025 га кадастровий номер :01:006:0084, що розташована за адресою: м.Маріуполь, вул. Латишева (біля будинку №23) у Приморському районі м. Маріуполя з приведенням її у придатний стан Маріупольській міській раді.

Згідно з положеннями частин 1, 3 статті 74, статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність законодавчо встановлених підстав для зобов`язання відповідача передати земельну ділянку площею 0,0025га (кадастровий номер :01:006:0084) із земель житлової та громадської забудови із приведенням її до придатного до використання стану, крім того, враховуючи наявність преюдиційних обставин, внаслідок чого позовні вимоги Маріупольської міської ради залишаються без задоволення.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Матеріали справи свідчать про те, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку та не приймаються судовою колегією апеляційної інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга Маріупольської міської ради Донецької області не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2020 у справі №905/2368/19 слід залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 22.04.2020 у справі №905/2368/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 30.09.2020.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.В. Плахов