ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 рокуСправа № 912/2371/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/2371/20

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", 25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15

до: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, 25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, 8

про стягнення 9 185,57 грн

без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" (далі - ПрАТ "Кіровоградобленерго", позивач) звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький, (далі - КЕВ, м. Кропивницький, відповідач) про стягнення 9 185,57 грн, яка складається з суми боргу за спожиту активну електроенергію в розмірі 7717,17 грн, 695,54 грн пені, 403,65 грн інфляційних збитків та 369,21 грн 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за отримані послуги за Договором про постачання електричної енергії № 206 від 19.02.2008.

Ухвалою суду від 03.08.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 912/2371/20. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

01.09.2020 суд розпочав розгляд справи та 01.10.2020 продовжив розгляд справи по суті.

Судом враховано, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою установлено з 12 березня на усій території України карантин. Вказаний карантин неодноразово продовжувався та є продовженим згідно відповідних постанов Кабінету Міністрів України.

30.04.2020 прийнято Закон України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)". Зазначеним Законом було доповнено розділ X "Прикінцеві положення", пунктом 4 якого передбачалось продовження процесуальних строків, у тому числі судового розгляду справи та на подання відзиву, на період дії карантину.

З 17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, згідно якого пункт 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в новій редакції та передбачено можливість поновлення та продовження процесуальних строків за заявою учасників справи через обмеження, впровадженні карантином.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX від 18.06.2020 встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Таким чином та з урахуванням положень Закону України № 731-IX від 18.06.2020 граничним строком подання відзиву на позов, є 05.08.2020, а отже строк на подання відзиву у даній справі закінчився 06.08.2020.

Між тим, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, хоча повідомлений про постановлення ухвал у справі (а.с. 37). Клопотань про продовження строку на подання відзиву від відповідача до суду не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність забезпечення прав осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Дослідивши докази у справі та письмові пояснення, викладені сторонами, судом встановлено наступні обставини.

19.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Кіровоградобленерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" (Постачальник) та КЕВ м. Кіровограда (Споживач) укладено договір №206 про постачання електричної енергії (далі - Договір), за умовами п. 1 якого Постачальник зобов`язався продати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з загальною приєднаною потужністю 250 (кВт), величини якої по площадках вимірювання та точок продажу визначені в п. 6,7 Додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач зобов`язався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно умов цього Договору.

У пункті 2.3.3 Договору сторони узгодили, що Споживач повинен оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії відповідно згідно з умовами додатків до договору "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Даний Договір набирає чинності з дня підписання і укладається на строк до 31.12.2008. Сторони узгодили умову про те, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4. Договору).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору "Порядок розрахунків" (а.с. 14) розрахунковим вважається період з 28 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування за платіжними дорученням через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника (п. 1 Додатку № 1)

Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про використану електричну енергію" за показами розрахункових засобів обліку в точках обліку, перелік яких надано в п. 7 додатку до договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п. 2 Додатку №1).

Споживач самостійно на протязі 10 операційних днів після дати отримання рахунку здійснює повний розрахунок за активну електричну енергію, фактично спожиту протягом розрахункового періоду, шляхом оплати різниці між вартістю обсягу електричної енергії, фактично спожитої протягом розрахункового періоду, оплату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату нарахувань за протоколами порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеню, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору (п. 8 Додатку № 1 до Договору).

Договір та Додатки до нього підписано сторонами та скріплено печатками.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачеві у грудні 2018 року електричну енергію, а відповідачем у грудні 2018 було спожито 86009 кВт/год, що підтверджується "Актом № 136 про використану електроенергії КЕВ у м. Кропивницький за грудень 2018 р." (а.с. 23).

На підставі вказаного акту, 28.12.2018 позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 28.12.2018 №206/1 на оплату спожитої в грудні 2018 активної енергії на суму 8113,12 грн (з врахуванням здійсненої відповідачем в грудні 2018 часткової попередньої оплати) з терміном оплати до 15.01.2019 (а.с.24).

Вказаний рахунок отримано відповідачем 28.12.2018, свідченням чого є підпис посадової особи про отримання рахунку та відсутність заперечень відповідача щодо фактичного отримання.

03.04.2020 відповідач листом за вих. № 1169 звернувся до позивача про зарахування залишку переплати по іншим укладеним договорам про постачання електроенергії в сумі 395,95 грн., в рахунок наявного боргу згідно договору про постачання електричної енергії №206 від 19.02.2008 (а.с. 25)

Відповідно, як вказує позивач, 10.04.2020 ним зараховано 395,95 грн в рахунок платежів за договором про постачання електричної енергії № 206 від 19.02.2008.

Таким чином, на момент звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем по оплаті спожитої електричної енергії складає 7717,17 грн.

Між тим, як повідомляє позивач, відповідач повну оплату згідно рахунку-фактури не здійснив, чим, на переконання позивача, в односторонньому порядку відмовився від виконання умов Договору, що і стало підставою для звернення ПрАТ "Кіровоградобленерго" з позовом у даній справі.

Норми права, які застосовано судом.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини першої, другої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Мотивована оцінка доводів та поданих доказів.

Судом встановлено, що Відповідачем у грудні 2018 року було спожито 86009 кВт/год електричної енергії на загальну вартість 8 113,12 грн. у т.ч. ПДВ (з врахуванням здійсненої відповідачем в грудні 2018 часткової попередньої оплати), яка частково оплачена на суму 395,95 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до умов Договору та Додатків до нього, відповідальність щодо здійснення своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів покладено на Споживача.

Докази оплати Відповідачем заборгованості за Договором № 206 від 19.02.2008 про постачання електричної енергії в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору № 206 від 19.02.2008 про постачання електричної енергії, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з постачання електричної енергії, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 7717,17 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за отриманий товар (спожиту електричну енергію) проводив із порушенням строків, встановлених умовами договору, та не у повному обсязі, чим порушив п. 2.3.3 Договору та п. 8 Додатку № 1 до Договору, норми ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, що стало підставою для нарахування позивачем пені в сумі 695,54 грн, 403,652 грн інфляційних збитків та 369,21 грн - 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Господарським судом перевірено поданий позивачем розрахунок 3% річних (а.с.28) та встановлено, що він є арифметично вірним в частині нарахувань за період з 16.01.2019 по 31.12.2019 на суму боргу 8 113,12 грн, що становить 233,39 грн.

Здійснивши власних розрахунок в межах періоду позивача за допомогою ІПС "ЛІГА" в іншій частині, суд наводить власний розрахунок:

- за період з 01.01.2020 по 09.04.2020 на суму боргу 8113,12 грн - 3 % річних становлять 66,50 грн;

- за період з 10.04.2020 по 27.07.2020 на суму боргу 7717,17 грн - 3% річних становлять 68,95 грн.

Отже 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача становлять 368,84 грн.

У стягнення 3% річних в іншій частині суд відмовляє у зв`язку з неправильним розрахунком.

Для розрахунку інфляційних нарахувань на суму заборгованості позивачем визначено періоди лютий 2019 квітень 2020 на суму боргу 8113,12 грн та травень-червень 2020 на суму боргу 7717,17 грн (а.с.27).

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Господарським судом встановлено, що розрахунок індексу інфляції за вказані вище періоди заявлено в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення 403,65 грн індексу інфляції підлягають задоволенню.

В силу вимог частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

У п. 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів визначених додатком "Порядок розрахунків", Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,8%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період.

Пунктом 9 Додатку № 1 до Договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання розрахунків, обумовлених цим додатком, Постачальник електричної енергії здійснює нарахування на суму загального боргу пені у розмірі 0,8 % за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням 3% річних і встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Пеня, яка заявлена до стягнення згідно поданого позову, розрахована за період з 27.01.2020 до 27.07.2020.

Поряд з цим, за приписами частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як слідує з Договору та виставленого рахунку, повний розрахунок за спожиту електроенергію мав бути проведений у строк до 15.01.2019. Умови Договору не встановлюють період нарахування пені. Так, наведені вище пункти Договору передбачають, що за весь час прострочення сплачуються 3% річних та інфляційні нарахування. Подібні або інші положення щодо періоду нарахування пені в Договорі відсутні. Вказівка про те, що пеня нараховується за кожний день прострочення є порядком розрахунку - за кожний день, а не встановленим періодом нарахування. Позивач у поданому позові не повідомив суд про нормативно встановлений період нарахування пені у спірних правовідносинах.

Таким чином, період нарахування пені в даному випадку обмежується 6-ма місяцями від дня, коли підлягав оплати рахунок, а саме з 16.01.2019 до 16.07.2019.

З огляду на викладене та у відповідності до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, правові підстав для стягнення пені за період з 27.01.2020 до 27.07.2020 відсутні, так як вказаний період нарахування виходить за законодавчо визначений граничний період нарахування штрафних санкцій.

Вказане не позбавляє права позивача звернутися до суду з позовом про стягнення пені. нарахованої в межах законодавчо визначеного періоду нарахування.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 7717,17 грн боргу за спожиту електроенергію, 368,84 грн 3% річних та 403,65 грн інфляційних втрат. У задоволенні позову в іншій часині господарський суд відмовляє.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, сторонами не заявлено.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 221, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кропивницький (25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, 8, ідентифікаційний код 08541051) на користь Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15, ідентифікаційний код 23226362) 7717,17 грн боргу за спожиту електроенергію, 368,84 грн 3% річних та 403,65 грн інфляційних втрат, а також 1942,75 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Приватному акціонерному товариству "Кіровоградобленерго" за адресою: 25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15 та Квартирно-експлуатаційному відділу м. Кропивницький за адресою: 25006, м. Кропивницький, пров. Училищний, 8.

Повне рішення складено 01.10.2020.

Суддя В.В.Тимошевська