ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2020 р. Справа№ 925/1429/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

представники сторін не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича

на рішення господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 року (повне рішення складено 16.03.2020 року)

у справі №925/1429/19 (суддя Довгань К.І.)

за позовом приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»

до фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича

про стягнення 38 138,39 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича про стягнення 28 089,39 грн. заборгованість за телекомунікаційні послуги, 1 531,00 грн 3% річних, 3 709,00 грн інфляційні втрати та 4 809,00 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів про надання послуг мобільного зв`язку №1.10793939 від 05.05.2008 року №4275110/1.10793939 від 29.05.2008 року, №1.10793939 від 05.05.2008 року в частині оплати наданих послуг.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 03.02.2020 року позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича на користь приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» 28 089,39 грн боргу, 1 531,00 грн 3% річних, 3 709,00 грн витрати внаслідок інфляції, 4 809,00 грн пені та 1 921,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що між сторонами виникли зобов`язання на підставі укладених договорів: №1.10793939 від 05.05.2008 року; №4275110/1.10793939 від 29.05.2008 року та №1.10793939 від 05.05.2008 року про надання послуг мобільного зв`язку. Свої зобов`язання за вказаними договорами позивач виконав належним чином та надав послуги, що підтверджується довідковою інформацією про надані послуги за період з 01.09.2017 року по 01.08.2018 року із зазначенням: типу сервіса; напрямку; кількості секунд; номеру телефона; тарифної зони; тарифного часу; тарифного пакету. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг на умовах цих договорів.

На суму заборгованості позивач нарахував пеню у розмірі 4 809,00 грн. згідно п. 4.3. договорів, 1 531,00 грн 3% річних та 3 709,00 грн. інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, фізична особа - підприємець Романов Дмитро Юрійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 03.03.2019 у справі №925/1429/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесені оскаржуваного рішення суд першої інстанції фактично позбавив відповідача права на правову допомогу, оскільки розглянув справу без участі представника за наявності клопотання про відкладення. Апелянт зазначає, що позивач послуги фактично не надавав в роумінгу та не довів їх надання за договорами №1.10793939 від 05.05.2008 року; №4275110/1.10793939 від 29.05.2008 року та №1.10793939 від 05.05.2008 року. Також, відповідачем в апеляційній скарзі заявлено про витребування в приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» належним чином завірені копії документів від роумінг - партнера/партнерів (польського партнера - оператора мобільного зв`язку «Р4») чи даних (наприклад, ТАР файли), які підтверджують надання послуг за договором в роумінгу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 року апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича у справі №925/1429/19 передано колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А. (доповідач у справі), суддів Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі №925/1429/19 та призначено до розгляду на 02.06.2020 року.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

29.09.2020 року представники сторін у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 148, 149)

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно п.1.2 і п.1.3 Статуту Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», затвердженого Загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» на підставі Протоколу №38 від 28.04.2017 року. Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» було перейменовано у Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», в яке перейменовано зі зміною типу назви Товариства Закрите акціонерне товариства «Український мобільний зв`язок», що створене шляхом перетворення Українсько-германсько-голандсько-датського спільного підприємства «Український мобільний зв`язок» в Україні. (а.с. 35)

Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» є правонаступником приватного акціонерного товариства «МТС Україна», Ттовариства з обмеженою відповідальністю «Комстар-Україна» ().

Між позивачем (далі - оператор) та відповідачем (далі - абонент) укладено договори про надання послуг мобільного зв`язку, зокрема: договір №1.10793939 від 05.05.2008 року на номер телефону НОМЕР_1 ; №4275110/1.10793939 від 29.05.2008 року на номер телефону НОМЕР_2 ; №1.10793939 від 05.05.2008 року на номер телефону НОМЕР_3 (далі - Договори). (а.с. 12-14)

Відповідно до Договору №1.10793939 від 05.05.2008 року (а.с. 12), відповідачем додатково були замовлені наступні послуги: Міжнародна лінія; Моя сім`я (2 номери); Міжнародний роумінг; SMS; Переадресування дзвінка; GRPS - послуги WAP, MMS, Інтернет, Гілер. NЕТ, Оnline TV; Вам дзвонили!; Є зв`язок; Додатковий пакет мережі; Переадресація встановлена оператором.

Згідно Договору №4275110/1.10793939 від 29.05.2008 року (а.с. 13), відповідачем додатково були замовлені наступні послуги: SMS; Моя сім`я (2 номери); Переадресування дзвінка; Вам дзвонили!; Є зв`язок; Переадресація встановлена оператором.

Також, за Договором №1.10793939 від 05.05.2008 року (а.с. 14), відповідачем додатково були замовлені наступні послуги: SMS; Моя сім`я (2 номери); Переадресування дзвінка; Вам дзвонили!; Є зв`язок.; Переадресація встановлена оператором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, умови вказаних вище договорів є аналогічними, відмінність і відрізняються лише номерами телефону.

Згідно з п. 1.1. договорів позивач зобов`язався надавати замовлені відповідачем згідно з договором послуги мобільного зв`язку в межах України на підставі ліцензії серії АВ №546038 від 17.06.2010 року. Міжнародний телефонний зв`язок здійснювався з країнами, що визначалися за вибором позивача.

Пунктом 1.2. зазначених договорів передбачено, що загальні умови та порядок надання послуг встановлюються згідно законодавства, регламентуються Умовами користування, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Як погодженого відповідно до п. 2.3.1. вищевказаних договорів абонент має право користуватись послугами, що надаються за цим договором, в межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв`язку оператора, а у разі замовлення абонентом послуги міжнародного роумінгу - користуватись цією послугою у країнах, з якими операторами UMC уклало договори з роумінгу (дійсні зони покриття мобільних зв`язок оператора та роумінгу зазначені в додаткових матеріалах оператора з картами, в тому числі на веб-сайті www.mts.com.ua).

Також, за п. 2.4.1 договорів передбачено, що абонент зобов`язаний користуватись послугами мобільного зв`язку у повній відповідності до умов цього договору та умов (правил) користування мережами мобільного зв`язку оператора.

Згідно п. 2.4.2. договорів абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номера в мережі сплачується і в тому разі, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою абонента). Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом.

За умовами п. 3.2. договорів - нарахування за надані послуги мобільного зв`язку в мережах іноземних операторів під час використання послуги міжнародного роумінгу здійснюється згідно з тарифом іноземних операторів та з урахуванням послуг оператора із забезпечення міжнародного роумінгу. У випадку користування послугою міжнародного роумінгу, Оператор залишає за собою право включати до поточного розрахункового періоду послуги, отримані у попередні розрахункові періоди.

Згідно п. 3.3. договорів рахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок оператора або кредитною карткою в національній валюті України. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

У відповідності до п. 3.5. договорів - кількість та вартість послуг, наданих абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних оператору технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу у білінговій системі було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_4 .

У зв`язку з переходом на нову білінгову систему, позивач присвоїв відповідачу новий особовий рахунок № НОМЕР_5 .

При цьому, позивач використовує для розрахунку платежів за наданні послуги білінгову систему FORIS OOS (версія ПЗ - 4.7.1).

Факт відповідності автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS (версія ПЗ - 4.7.1) державним стандартам у період із 01.02.2017 року по 01.02.2018 року підтверджується Сертифікатом відповідностей №UA1.153.0006388-15 від 06.02.2015 року. (а.с. 25)

Надання послуг підтверджується Звітом по історії балансу за заданий період від 24.10.2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_5 абонента сформованого за допомогою Автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS та рахунком за телекомунікаційні послуги, а саме: рахунок № від 30.09.2017 року на загальну суму 28 166,71 грн; рахунок № від 31.12.2017 року на загальну суму 28 089,39 грн. та деталізована інформація про рахунки за телекомунікаційні послуги. (а.с. 15, 21-24)

Також, позивач звертався з претензією №С26/01 від 26.01.2018 року до відповідача щодо сплати заборгованості за надані послуги.

Оскільки відповідач не сплатив заборгованості за наданні телекомунікаційні послуги, ПАТ «ВФ Україна» звернувся з позовними вимогами про стягнення заборгованості в розмірі 28 089, 39 грн., на підставі ст. 625 ЦК України трьох відсотків річних в розмірі 1 531 грн. та втрати від інфляції в сумі 3 709 грн. та пені в розмірі 4 809 грн. згідно з пунктом 4.3 договорів.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі прийшов до висновку про те, що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526, 530, 903 ЦК України зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг належним чином не виконав у зв`язку з чим повинен сплатити заборгованість в розмірі 28 089,39 грн. Також у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань на підставі ст. 625 ЦК України стягнув 1 531, 00 3% річних та втрати від інфляції в розмірі 3 709, 00 грн., штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 4 809 грн. згідно з пунктом 4.3 договорів.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За змістом 903 ЦК України - якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» (далі - Закон) телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій; рухомий (мобільний) зв`язок - електрозв`язок із застосуванням радіотехнологій, під час якого кінцеве обладнання хоча б одного із споживачів може вільно переміщатися в межах усіх пунктів закінчення телекомунікаційної мережі, зберігаючи єдиний унікальний ідентифікаційний номер мобільної станції.

Згідно з вимогами ст. 33 вищевказаного Закону споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Статтею 63 Закону передбачені умови надання телекомунікаційних послуг: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Також, ст. 68 Закону передбачено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Разом з тим, відповідно до абз. 3 п. 3 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 визначено, що автоматизована система розрахунків за послуги (білінгова система) - сукупність технічних і програмних засобів, що виконують функції з тарифікації, розрахунку платежів за надані послуги. формування платіжних документів для абонентів тощо.

Як зазначалось вище, позивач використовує білінгову систему FORIS OOS (версія ПЗ - 4.7.1).

Факт відповідності автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS (версія ПЗ - 4.7.1) державним стандартам у період із 01.02.2017 року по 01.02.2018 року підтверджується Сертифікатом відповідностей №UA1.153.0006388-15 від 06.02.2015 року. (а.с. 25)

Отже білінгова система позивача відповідає державним стандартам, щодо сертифікації та розрахунку платежів та її дані є належним доказом, що підтверджує надання послуг міжнародного роумінгу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

В якості доказів надання послуг позивачем надано звіт по історії балансу за період з 01.02.2017 року по 01.02.2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_5 абонента сформованого за допомогою Автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS та рахунком за телекомунікаційні послуги, а саме: рахунок № від 30.09.2017 року на загальну суму 28 166,71 грн; рахунок № від 31.12.2017 року на загальну суму 28 089,39 грн та деталізовану інформацію про рахунки за телекомунікаційні послуги.

За умовами договорів, а саме, п. 3.5. договорів кількість та вартість послуг, наданих абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних оператору технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

Аналізуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем докази підтверджують надання телекомунікаційних послуг на загальну суму 28 166, 71 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції та неустойки у зв`язку з неналежним виконанням умов договорів колегія суддів зазначає на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки;

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат колегія суддів зазначає, що нарахування є правильним та арифметично вірним, за період 01.12.2017 року по 30.09.2019 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню три відсотки річних в розмірі 1 531, 00 грн. та втрати від інфляції 3 709, 00 грн.

Також, відповідно до п. 4.3 договорів сторони погодили, що за несвоєчасну оплату рахунків відповідач сплачує пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, якщо діючим законодавством не передбачено іншого розміру.

Згідно з вимогами ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (вказану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі №910/4164/17, від 22.11.2018 року у справі №903/962/17, від 07.06.2019 року у справі №910/23911/16).

Позивачем заявлено до стягнення 4 809,00 грн. пені за період з вересня 2018 року по листопад 2019 року.

Проте, враховуючи положення ч. 6 ст. 232 ГК України колегія суддів приходить до висновку про стягнення пені у розмірі 117,74 грн. за період з 01.09.2018 року по 01.02.2019 року.

Посилання апелянта на те, що послуги не надавались колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відомості білінгової сертифікованої системи FORIS OOS (версія ПЗ - 4.7.1) підтверджують факт надання послуг (відомості про дату, час, кількість надання послуги міжнародного роумінгу відповідачу на номер телефону НОМЕР_1 відображені у довідкової інформації а.с. 29).

Щодо листів позивача №SD-20-01589 від 13.02.2020 року, №СС 602-20.03 від 20.03.2018 року, на які посилається апелянт, то вказані докази не були подані до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, за відсутності доказів неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції, апеляційний суд не може прийняти їх до уваги.

Щодо клопотання відповідача про відкладення, через незадовільний стан його представника, то вказані обставини не могли позбавити відповідача можливості надати вказані докази до суду першої інстанції та заявити клопотання про витребування. Крім того, апеляційний суд звертає уваги, що у встановлений судом строк документально обґрунтований відзив до суду першої інстанції поданий не був.

Відносно клопотання апелянта про витребування доказів колегія суддів зазначає на те, що умовами договорів передбачено нарахування за надані послуги мобільного зв`язку в мережах іноземних операторів під час використання послуги міжнародного роумінгу здійснюється згідно з тарифом іноземних операторів та з урахуванням послуг оператора із забезпечення міжнародного роумінгу. У випадку користування послугою міжнародного роумінгу, Оператор залишає за собою право включати до поточного розрахункового періоду послуги, отримані у попередні розрахункові періоди. (п. 3.2. договорів). Приймаючи до уваги зазначені пункти договорів, колегія суддів не вбачає підстав для витребування документів від роумінг партнера/партнерів (польського партнера - оператора мобільного зв`язку «Р4») чи даних (наприклад ТАР файли), які підтверджують надання послуг за договорами в роумінгу, оскільки позивач , відповідно до договорів має право особисто розраховувати вартість наданих послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскаржуване судове рішення, яке є незаконним частково, підлягає скасуванню в частині, що суперечить закону та не ґрунтується на зібраних у справі доказах.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 року підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича на рішення господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 року у справі №925/1429/19 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 року у справі №925/1429/19 змінити. Резолютивну частину рішення господарського суду Черкаської області від 03.03.2020 року викласти у наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (; вул. Лейпцизька,15, м. Київ, 01601) - 28 089,39 грн. боргу, 1 531, 00 грн. 3% річних, 3 709,00 грн. втрат внаслідок інфляції, 117,74 грн. пені та 1 682,79 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. По решті - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (; вул. Лейпцизька,15, м. Київ, 01601) на користь Фізичної особи - підприємця Романова Дмитра Юрійовича (РНОКПП НОМЕР_6 ; АДРЕСА_1 ) 357,30 грн. судовий збір за подачу апеляційної скарги».

3. Видачу наказу доручити господарському суду Черкаської області.

4. Матеріали справи №925/1429/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови підписано 02.10.2020 року.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко