ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Справа№ 911/1750/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Довбні А.Л.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" на рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2019 (повний текст складено 17.09.2019)

у справі №911/1750/19 (суддя Янюк О.С.)

за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" про стягнення 96 719,15 грн. заборгованості, 5 608,92 грн. пені, 2 369,00 грн. 3 % річних, 8 938,96 грн. інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання послуг з опалення та підігріву холодної води №1374 від 01.10.2012 в частині повної оплати за отримані послуги з постачання теплової енергії у період з грудня 2017 по квітень 2019.

Позив зазначає, що відповідачем протягом багатьох років поспіль щомісячно повертаються на адресу позивача розрахункові документи із зауваженнями та незгодою щодо кількості спожитої теплової енергії та нарахованої заборгованості, про що відповідач зазначає на повернутих розрахункових документах. При цьому аналогічні зауваження відповідача вже неодноразово були розглянуті судом по аналогічних справах при стягненні боргу за попередні періоди, та яким була надана належна правова оцінка. Вказує, що позивач неодноразово листами роз`яснював ТОВ "Мальвіна", що проводить нарахування за спожиту теплову енергію відповідно до показників комерційного вузла обліку теплової енергії, що встановлено на вводі теплоносія у будинок за адресою: бул. Олександрійський, 86, у якому розміщено нежитлове приміщення - магазин "Мальвіна".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.09.2019 у справі №911/1750/19, з урахуванням ухвали суду від 17.09.2019 про виправлення описки, позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" 96 719,15 грн. боргу за теплопостачання, 2369,00 грн. 3% річних, 6564,36 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" 1786,04 грн. судового збору.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної заборгованості та необґрунтованості вимог щодо стягнення з відповідача пені.

Одночасно, перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних витрат та 3 % річних, суд дійшов висновку про стягнення 3% річних у заявленому розмірі, щодо інфляційних втрат дійшов висновку про обґрунтованість вимог на суму 6 564,36 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі:

- позивачем не надано, а в матеріалах справи відсутні будь - які належні докази, якими відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» можуть бути лише первинні документи (реєстри нарахування теплової енергії, рахунки - фактури, акти приймання - передачі робіт/послуг з теплової енергії), які б підтверджували ті обставини, що за період з грудня 2016 по жовтень 2017 позивачем надано відповідачу послуги з теплопостачання, вартість таких послуг, та те, що у відповідача перед позивачем за період з грудня 2016 по жовтень 2017 існувала заборгованість з оплати наданих послуг;

- судом безпідставно не було взято до уваги надані відповідачем рахунки - фактури, з яких вбачається, що за лютий 2017 позивачем було нараховано відповідачу 8029, 13 грн., а за березень 2017 - 4744,60 грн., в той час як у наданому позивачем розрахунку суми заборгованості за лютий 2017 відповідачу нараховано 11 506, 49 грн., а за березень 2017 - 12 773, 73 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача спростовує доводи апелянта, зазначає про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача 17.10.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 у справі №911/1750/19 відкрито апеляційне провадження, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.10.2012 між КП БМР "Білоцерківтепломережа" (теплопостачальна організація) та ТОВ "Мальвіна" (споживач) було укладено договір на постачання послуг з опалення та підігріву холодної води № 1374 від 01.10.2012 (далі - Договір, а.с.18-23), предметом якого відповідно до умов договору є надання споживачеві послуг з опалення та підігріву холодної води. Дійсність зазначеного Договору підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018, залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №911/4106/16 (а.с.51-55), та відповідно до ст. 75 ГПК України повторному доказуванню не підлягає.

Так, відповідно до п. 2.2 Договору теплопостачальна організація передає споживачу послуги з опалення та підігріву холодної води на межі балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності. Схема наведена у додатку №2 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 2.3 Договору приймання-передача послуг з опалення та підігріву холодної води, поставленої теплопостачальною організацією споживачу, оформлюється щомісячним актом приймання-передачі послуг з опалення та підігріву холодної води. Теплопостачальна організація складає та передає контролером чи надсилає простим листом на адресу споживача пакет розрахункових документів (акт приймання-передачі послуг з опалення та підігріву холодної води, рахунок-фактура - щомісячно, акт звірки взаєморозрахунків - щоквартально) в двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Споживач зобов`язаний на протязі 3-х робочих днів після отримання пакету документів підписати, скріпити печаткою та передати на адресу теплопостачальної організації один примірник акту приймання-передачі, акту звірки взаєморозрахунків або письмово надати обґрунтовані заперечення. У разі відсутності письмових заперечень акти вважаються погодженими і підлягають відображенню у бухгалтерському обліку обох сторін.

У випадку не повернення або відсутності обґрунтованої відмови у підписанні споживачем акту приймання-передачі послуг з опалення та підігріву холодної води, акту звірки взаєморозрахунків теплопостачальній організації в строк, передбачений пунктом 2.3 даного Договору, то дані документи вважаються погодженими і підписаними та є підставою для проведення розрахунків між сторонами (п. 2.4 Договору).

Пунктами 3.1.1, 3.1.6, 3.1.8 Договору визначено, що споживач має право на: отримання інформації щодо тарифів, умов та режимів споживання, порядку оплати; у разі погіршення якості послуг викликати представників теплопостачальної організації для виявлення причин; подання до теплопостачальної організації заяви на перевірку у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань засобів обліку та здійснення розрахунку обсягів споживання послуг з опалення та підігріву холодної води за показниками засобів обліку.

Відповідно до п.3.2.17 Договору споживач зобов`язаний до 10 числа місяця наступного за розрахунковим повернути на адресу теплопостачальної організації підписаний акт приймання-передачі послуг з опалення та підігріву холодної води. У разі відсутності обґрунтованих заперечень у письмовій формі, акти приймання-передачі вважаються погодженими і є підставою для проведення розрахунків.

Облік спожитих послуг з опалення та підігріву холодної води проводиться, зокрема, по приладам обліку або розрахунковим методом, враховуючи визначену фактичну величину опалюваної площі, кількість споживачів, технічні характеристики обладнання та устаткування (п.5.1 Договору).

Як зазначено у п.п.5.3, 5.4 Договору, якщо споруда зайнята декількома організаціями, установами або належить чи орендується декількома власниками, тощо, то обсяг спожитих послуг з опалення та підігріву холодної води, зафіксованої приладом обліку, визначається власником приладу обліку для кожного споживача послуг з опалення та підігріву холодної води окремо, з урахуванням фактичних даних про загальну опалювальну площу, та кількість споживачів підігрітої води. При відсутності засобів обліку розрахунок проводиться розрахунковим шляхом із застосуванням чинних норм.

Пунктами 6.1-6.3 Договору сторонами погоджено, що розрахунки за послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюються за встановленими тарифами. При наявності засобів обліку щомісячно 15 числа направляється представник споживача до теплопостачальної організації для оформлення акту про використані послуги з опалення та підігріву холодної води згідно додатку №9. Оплата може здійснюватись як в готівковій так і в безготівковій формі.

Відповідно до п. 6.4 Договору, остаточний розрахунок за фактично спожиті послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюється до 7 (сьомого) числа місяця, наступного за місяцем поставки послуг з опалення та підігріву холодної води.

При наявності заборгованості за попередні періоди, проведена споживачем оплата першочергово зараховується в рахунок погашення боргу, що виник раніше, незалежно від призначення платежу (п. 6.5 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, сторони дійшли згоди, що цей договір набирає чинності з моменту укладення і діє в частині постачання послуг з опалення та підігріву холодної води протягом одного року і вважається щорічно поновленим, якщо за місяць до закінчення його дії не надійде заява від однієї із сторін про розірвання договору, але не раніше дати закінчення опалювального періоду, а в частині проведення остаточних розрахунків - до повного здійснення останніх.

На підтвердження виконання умов Договору позивачем надано суду копії розрахункових документів, а саме:

за грудень 2017 - реєстр нарахування теплової енергії (п.150), дублікат рахунку-фактури №1374, дублікат акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 7 701,07 грн. (а.с.27-28, 76-77);

за січень 2018 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.151), дублікат рахунку-фактури №1374, дублікат акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 11 352,90 грн. (а.с.29-30, 78-79);

за лютий 2018 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.154), дублікат рахунку-фактури №1374, дублікат акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 10 871,90 грн. (а.с.31-32, 80-81);

за березень 2018 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.156), дублікат рахунку-фактури №1374, дублікат акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 12 116,94 грн. (а.с.33-34, 82-83);

за квітень 2018 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.155), дублікат рахунку-фактури №1374, дублікат акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 1 356,17 грн. (а.с.35-36, 84-85);

за жовтень 2018 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.123), рахунок-фактури №1374/18/10, акт приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 1 484,66 грн. із приміткою споживача "Переплата ТОВ "Мальвіна" станом на 01.10.2018 становить 50 419,26 грн." (а.с.37, 86-87);

за листопад 2018 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.155), рахунок-фактури №1374/18/11 із приміткою споживача: "Доказів того, що КП БМР БЦТМ нібито надано в листопаді 2018 6,3000 Гкал теплової енергії не додано", акт приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 10 939,62 грн. із приміткою споживача "Переплата ТОВ "Мальвіна" станом на 01.11.2018 становить 33 612,81 грн." (а.с.38-39, 88-89);

за грудень 2018 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.160), рахунок-фактури №1374/18/12 із приміткою споживача: "Доказів того, що КП БМР БЦТМ нібито надано в грудні 2018р. 7,0880Гкал теплової енергії не надано", акт приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 12 307,94 грн. із приміткою споживача "Переплата ТОВ "Мальвіна" станом на 01.12.2018 становить 16 806,39грн." (а.с.40-41, 90-91);

за січень 2019 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.162), рахунок-фактури №1374/19/01 із приміткою споживача: "Доказів того, що КП БМР БЦТМ нібито надано 7,7630 Гкал теплової енергії/калькуляції розрахунку/не надано", акт приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 12 107,58 грн. із приміткою споживача "Заборгованості станом на 01.01.2019 не має" (а.с.42-43, 92-93);

за лютий 2019 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.161), рахунок-фактури №1374/19/02 із приміткою споживача: "Доказів того, що КП БМР БЦТМ нібито надано за лютий 2019 5,1750 Гкал теплової енергії/калькуляції розрахунку/не надано", акт приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 8 071,20 грн. із приміткою споживача "Калькуляції розрахунків за 2018 та 01.02.2019, тобто підтвердження кількості наданої теплової енергії КП БМР БЦТМ не надає. Температура повітря при опаленні складає не більше як по проекту - 16 градусів, а інколи 13-14 градусів" (а.с.45-46, 94-95);

за березень 2019 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.160), рахунок-фактури №1374/19/03 із приміткою споживача: "Доказів того, що КП БМР БЦТМ нібито надано за березень 2019 4,7260 Гкал теплової енергії/калькуляції розрахунку/не надано", акт приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 7 396,36 грн. із приміткою споживача "Калькуляції розрахунків за 2018 та 01.03.2019, тобто підтвердження кількості наданої теплової енергії КП БМР "Білецерківтепломережа" не надано. Температура повітря в приміщені ТОВ "Мальвіна" при опаленні становить не більше чим по проекту - 16 градусів, а інколи 13-14 градусів" (а.с.47-48, 96-97);

за квітень 2019 - форма звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.148), дублікат рахунку-фактури №1374, дублікат акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії на суму 1 052,76 грн. (а.с.49-50, 98-99). Усього на суму 96 719,15 грн.

Крім того, між теплопостачальною організацією та абонентом - Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Житлово-експлуатаційна контора №1" (далі-КП БМР "ЖЕК №1") складені та підписані акти про місячне відпускання теплової енергії абоненту по приладам обліку (з жовтня 2018 акти про використання теплову енергію по приладам обліку у вигляді опалення, підігрітої води, пари споживачем) Олександрійський бр.86, відповідно до яких, зокрема, ТОВ "Мальвіна" використано теплової енергії (а.с.56-66): за актом від 31.01.2018 - 7,041 Гкал; за актом від 28.02.2018 - 6,261 Гкал; за актом від 31.03.2018 - 6,978 Гкал; за актом від 06.04.2018 - 0,781 Гкал; за актом у період з 25.10.2018 по 31.10.2018 - 0,855 Гкал; за актом від 31.11.2018 - 6,300 Гкал; за актом від 31.12.2018 - 7,088 Гкал; за актом від 31.01.2019 - 7,763 Гкал; за актом від 28.02.2019 - 5,175 Гкал; за актом у період з 01.03.2019 по 31.03.2019 - 4,725 Гкал; за актом у період з 01.04.2019 по 08.04.2019 - 0,700 Гкал.

Зі змісту листа КП БМР "Білоцерківтепломережа" від 12.04.2018 №506, який, у свою чергу є відповіддю на лист ТОВ "Мальвіна" від 22.03.2018 №13, вбачається, що розрахунок, зокрема, за грудень 2017 проводився з урахуванням листа КП БМР "Білоцерківтепломережа" від 08.09.2014 №1394 та від 23.02.2015 №364, та розрахунку витрат тепла на опалення приміщень ТОВ "Мальвіна" від 24.09.2014 №160 (а.с.130-133, 136-137). З січня 2018 було встановлено на вводі теплоносія у будинок комерційний вузол обліку теплової енергії, який проводить облік теплової енергії, спожитої житловим будинком та всім нежитловим приміщенням, що знаходяться у межах та під`єднанні до житлового будинку бульвар Олександрійський, 80 і відповідно до показників якого проводиться нарахування, відповідно до займаної площі. Зазначене вбачається також із листа КП БМР "ЖЕК №1" від 09.07.2018 №533 (а.с.198).

Починаючи з лютого 2018, ТОВ "Мальвіна" надсилались листи до КП БМР "Білоцерківтепломережа", що підтверджується відповідними чеками поштового зв`язку, із вимогою здійснити відповідний перерахунок, про неналежне виконання з боку теплопостачальної організації виконання своїх обов`язків, визначених умовами Договору, про ненадання документів, визначених Законом України "Про бухгалтерський облік" тощо (а.с.134-151).

Із наданого позивачем розрахунку суми заборгованості по Договору вбачається, що відповідачем, зокрема, протягом 2018 здійснювались відповідні оплати із призначенням платежу за грудень 2017 та за січень 2018, проте, як зазначає позивач, та не спростовано відповідачем, зазначені платежі відповідно до п.6.5 Договору були зараховані в рахунок погашення боргу, який виник раніше. Відповідного контррозрахунку відповідачем здійснено не було.

Інших доказів, які б підтверджували або спростовували ті чи інші обставини, учасниками справи суду надано не було.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Як встановлено ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 №1875-IV (дійсний на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на, зокрема, міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами (п.2 ч.3 ст.16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV).

Так, рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 10.10.2017 №369 "Про початок опалювального періоду 2017-2018 років в м. Біла Церква", від 05.04.2018 №141 "Про закінчення опалювального сезону 2017-2018 років в місті Біла Церква", від 23.10.2018 №566 "Про процедуру включення систем опалення в м.Біла Церква", від 05.04.2019 №241 "Про процедуру закінчення опалювального сезону 2018-2019 років в м.Біла Церква" визначено опалювальний період на 2017-2018 роки та 2018-2019 роки, а саме з жовтня 2017 по 06.04.2018, з 25.10.2018 по 08.04.2019. Зазначені рішення є загальнодоступними та розміщені на офіційному веб-сайті Білоцерківської міської ради (https://bc-rada.gov.ua/).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено нарахування відповідачу за опалення у період з грудня 2017 по квітень 2018 та з жовтня 2018 по квітень 2019, тобто у зазначені в рішеннях органу місцевого самоврядування опалювальні періоди.

На підтвердження факту подачі теплоносія КП БМР "Білецерківтепломережа" на житловий будинок за адресою: бульвар Олександрійський, 86 позивачем надану довідку Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Житлово-експлуатаційна контора №1" від 09.07.2019 №533. В свою чергу, відповідачем будь-яких доказів, які б спростовували зазначені обставини, суду надано не було.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування позивачем за грудень 2017 здійснювалось з урахуванням розрахунку ТОВ "Білоцерківцивільпроект", з січня 2018 на підставі показників встановленого комерційного вузла обліку теплової енергії та відповідно до займаної площі.

Як зазначає відповідач, відповідний комерційний вузол згідно листа КП БМР "Білоцерківтепломережа" №506 був встановлений за адресою: бул. Олександрійський, 80, а ТОВ "Мальвіна" знаходиться за адресою: бул. Олександрійський, 86. Проте, наявні матеріали справи у своїй сукупності вказують на те, що у даному листі, в частині зазначення номеру будинку, була допущена технічна помилка. Інших доказів, які б вказували на протилежне, учасниками справи суду надано не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно із ст. 11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для нарахування відповідачу оплати за опалення є відповідні акти, які складені та підписані КП БМР "ЖЕК №1" та КП БМР "Білоцерківтепломережа".

Як зазначає ТОВ "Мальвіна", останнє не укладало з КП БМР "ЖЕК №1" відповідних договорів, та не надавало відповідних доручень на представництво, а тому зазначені акти не можуть братися судом до уваги. Доказів, які б вказували на правові підстави КП БМР "ЖЕК №1" підписувати відповідні акти позивачем суду також надано не було. Водночас, положеннями вищезазначених нормативно-правових актів не визначено, що складення відповідного акту від абонента (споживача) не уповноваженою особою є підставою для звільнення кінцевого споживача від оплати чи підставою вважати, що теплопостачальною організацією не були виконані умови Договору в частині надання послуг. Зазначене, у разі встановлення відповідних обставин, може бути підставою для відшкодування споживачу згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, у разі виконання ним своїх зобов`язань відповідно до договору, отримання перерахунку за спожиту теплову енергію та інше.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як зазначено у п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі-Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Так, із змісту п. 6.4 Договору вбачається, що сторони домовились, що остаточний розрахунок за фактично спожиті послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюється до 7 (сьомого) числа місяця, наступного за місяцем поставки послуг з опалення та підігріву холодної води.

Отже, у ТОВ "Мальвіна" наявне зобов`язання щомісячно протягом опалювального періоду здійснювати відповідну оплату до 7 числа наступного за місяцем поставки послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до п.2.3 Договору кожного місяця надсилався (надавався) відповідачу відповідний пакет розрахункових документів, деякі з яких повертались КП БМР "Білоцерківтепломережа" із зауваженнями (претензіями) ТОВ "Мальвіна".

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV споживач має право, зокрема, на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

У свою чергу ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV визначено оформлення претензії споживачів до виконавця. Так, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника.

Відповідачем зазначені акти не складались та відповідачу не надсилались, а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивачем неякісно надавалися чи не надавалися взагалі послуги.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період з грудня 2017 по квітень 2019 в розмірі 96 719,15 грн., на підтвердження чого позивачем надано суду копії розрахункових документів за вказаний період (форми звітності, рахунки-фактури).

Так, позивачем надано відповідачу послуги з теплопостачання в період з грудня 2017 по квітень 2018 в розмірі 43 398,97 грн.

З розрахунку позивача вбачається, що з листопада 2016 по квітень 2018, позивачем надано послуги відповідачу на суму 89 670,85 грн. (а.с. 100-101).

При цьому, з наданих відповідачем до суду рахунків-фактур за лютий та березень 2017 (а.с.128-129), які не було взято судом першої інстанції до уваги, вбачається, що за лютий 2017 позивачем відповідачу було нараховано 8029,13 грн., а за березень 2017 - 4744,60 грн., в той час як у наданому позивачем розрахунку суми заборгованості, за лютий 2017 відповідачу нараховано вже 11506,49 грн., а за березень 2017 - 12773,73 грн.

Отже, розмір наданих послуг за лютий та березень 2017 був завищений позивачем на 11 506, 49 грн. (на 3 477, 36 грн. за лютий та 8 029,13 грн. за березень).

Матеріали справи не містять належних обґрунтувань позивачем різниці в сумах наданих послуг у первинних документах та у розрахунку заборгованості.

Виходячи з викладеного, за період з листопада 2016 по квітень 2018 позивачем було надано послуги на суму 78 164,36 грн., а не 89 670,85 грн., як помилково зазначено в розрахунку.

За вказаний період відповідачем було сплачено лише 46 284,82 грн. (доказів протилежного матеріали справи не містять), у зв`язку з чим, враховуючи умови п. 6.5 договору, відповідно до яких при наявності заборгованості за попередні періоди, проведена споживачем оплата першочергово зараховується в рахунок погашення боргу, що виник раніше, незалежно від призначення платежу, позивач мав право проводити зарахування проведених в грудні 2017 та січні 2018 оплат в рахунок погашення заборгованості за попередні періоди, заборгованість відповідача за період з грудня 2017 по квітень 2018 становить 31 879, 54 грн., а не 43 386, 03 грн. як помилково вказує позивач у своєму розрахунку.

При цьому судом враховано, що відповідно до розрахунку (а.с. 100-103), за період з листопада 2016 по листопад 2017 позивачем надано послуги на суму 34 765,39 грн., сплачено в цей період 24 603,93 грн., за грудень - квітень 2018 надано послуги на суму 43 398,97 грн., з урахуванням проведених оплат, в період з грудня 2017 по квітень 2018 в сумі 21 680, 89 грн., при наявності несплаченого боргу за попередній період до грудня 2017 в сумі 10 161,46 грн., борг відповідача перед позивачем за період з грудня 2017 по квітень 2018 становить 31 879,54 грн.

За період з жовтня 2018 по квітень 2019 позивачем надано відповідачу послуги на суму 53 333, 12 грн. (а.с. 102), які відповідачем не оплачені.

Отже, загальний розмір заборгованості становить 85 212, 66 грн. (31 879,54 грн. + 53 333, 12 грн.), а не 96 719, 15 грн., як зазначає позивач.

Відповідно в решті вимог щодо стягнення з відповідача основної заборгованості слід відмовити у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Апелянт посилається на те, що як вбачається з наданих позивачем первинних документів, а саме: реєстру нарахування теплової енергії (п.150), дублікату рахунку-фактури №1374, дублікату акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії (а.с.27-28, 76-77), за грудень 2017 Позивачем нараховано відповідачу за спожиту теплову енергію 7701,07 грн.

Також, відповідно до наданих позивачем форми звітності про вручення споживачам другої групи актів приймання-передач теплової енергії та рахунків-фактур (п.151), дублікату рахунку-фактури №1374, дублікату акта приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії (а.с.29-30, 78-79) за січень 2018 відповідачу нараховано 11352,90 грн.

Разом з тим, як вбачається з наданого самим же позивачем розрахунку суми заборгованості по договору № 1374 від 01.10.2012 (а.с. 100-102), за одержану в грудні 2017 теплову енергію в сумі 7701,06 грн. відповідач трьома платежами, а саме 21.12.2017 на суму 4200,00 грн., 28.12.2017 на суму 1800,00 грн. та 01.01.2018 на суму 1701,06 грн. в повному обсязі розрахувався з відповідачем (в призначенні платежу зазначено «за теплопостачання за грудень 2017»).

Щодо оплати наданих послуг за січень 2018, то з того ж розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату вказаних послуг на загальну суму 8177,24 грн., а саме: 06.02.2018 в сумі 3000,00 грн. та 12.02.2018 в сумі 5177,24 грн. (в призначенні платежу зазначено «за теплопостачання за січень 2018»).

Вказані посилання колегією суддів приймаються до уваги, однак враховуючи положення п. 6.5 договору, дані оплати правомірно зараховано позивачем в рахунок оплати заборгованості за попередні періоди.

Отже судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги твердження відповідача щодо наявної у нього переплати, оскільки жодного доказу на підтвердження зазначеного суду надано не було.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за послуги опалення позивач просить стягнути з відповідача 5 608,92 грн. пені за період прострочення з 08.01.2019 по 08.07.2019.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Як встановлено ст.25 Закону України "Про теплопостачання", зокрема, у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. Аналогічні положення закріплені в п.10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-IV та п.23 Порядку.

Крім того, як зазначено у до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Проаналізувавши умови Договору, у тому числі і п.4.1.9, судом встановлено, що останнім не передбачено розмір пені, яка нараховується споживачу за прострочення виконання зобов`язання в частині внесення оплати за надані послуги.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вірно встановлено, що вимога позивача про стягнення 5 608,92 грн. пені задоволенню не підлягає.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за послуги опалення позивач просить стягнути з відповідача 2 369,00 грн. 3% річних та 8 938,96 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 10.01.2018 по 08.07.2019.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не в повній мірі виконав своє зобов`язання в частині оплати за надані послуги у строк, визначений п.6.4 Договору, а тому він є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 6.4 договору оплата за спожиті послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюється споживачем 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично спожиті послуги з опалення та підігріву холодної води здійснюється до 7 (сьомого) числа місяця наступного за місяцем поставки послуг з опалення та підігріву холодної води.

Враховуючи п. 6.4 договору, відповідно до якого оплата за спожиті послуги здійснюється споживачем до 7 (сьомого) числа місяця наступного за місяцем поставки послуг, початок прострочення починається з 8 числа, а не з 10, як визначає у своїх розрахунках позивач, що вірно було встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з чим, здійснивши власний розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за період з 08.01.2018 по 08.07.2019, враховуючи вірну суму заборгованості 85 212,66 грн. та її розмір на початок періода прострочення, колегією суддів встановлено, що розмір 3 % річних та інфляційних втрат є більшим, аніж заявлено позивачем. Оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, то задоволенню підлягає сума 3 % річних у розмірі 2 369,00 грн., та інфляційних втрат у розмірі 8 938,96 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд не з`ясував всі істотні обставини справи та не надав належної оцінки доказам, представленим в обґрунтування заперечень щодо заявленого позову, а тому прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2019 у справі №911/1750/19 підлягає частковому скасуванню з вищевикладених підстав, з викладенням резолютивної частини в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а також, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеній частині.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" на рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2019 у справі №911/1750/19 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.09.2019 у справі №911/1750/19 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" (09100, Київська область, м. Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, буд. 86, ) на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Мережна, буд. 3, ) 85 212,66 грн. боргу, 2 369,00 грн. 3 % річних, 8 938,96 грн. інфляційних втрат та 1632,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

3. В решті позову відмовити».

3. Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Мережна, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальвіна" (09100, Київська область, м. Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, буд. 86, ) 382,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати накази.

5. Матеріали справи №911/1750/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко