ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" жовтня 2020 р. м ХарківСправа № 643/6545/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліна М.Г.

розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи ОСОБА_1
до Спільного підприємства "Радміртех" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю
про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заборгованості по заробітній платі

за участю представників:

позивача - адвокат Бєлоус Л.В. ордер АІ № 1059621 від 05.10.2020;

відповідача - адвокат Бугайчук В.І. довіреність б/н від 17.07.2019;

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовом, у якому просив скасувати наказ про звільнення № 185 від 17.11.2017; поновити його на посаді генерального директора Спільного підприємства "Радміртех" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі СП "Радміртех" у формі ТОВ); стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2017 по дату ухвалення рішення у розмірі 1 560 000 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року у справі № 643/6545/19 в задоволені позову відмолено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року у справі № 643/6545/19 скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до СП "Радміртех" у формі ТОВ про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заборгованості по заробітній платі - закрито. У своїй постанові Харківський апеляційний суд послався на те, що враховуючи приписи законодавства України та зміст правовідносин учасників справи, колегія суддів уважає, що хоча рішення уповноваженого органу товариства про припинення повноважень члена виконавчого органу може мати наслідки і в межах трудових правовідносин, визначальним за таких обставин є відносини корпоративні. Тому суд першої інстанції помилково розглянув у порядку цивільного судочинства спір, який належить до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи також те, що суд апеляційної інстанції закрив провадження у справі № 643/6545/19 на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 вересня 2020 року справу № 643/6545/19 передано до Господарського суду Харківської області.

09 вересня 2020 року матеріали справи № 643/6545/19 надійшли до Господарського суду Харківської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2020 головуючим суддею у справі призначено суддю Рильову В.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2020 справу № 643/6545/19 прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 05 жовтня 2020 року об 11:00 годині.

25 вересня 2020 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшов відзив СП "Радміртех" у формі ТОВ на позовну заяву (вх. № 22264), в порядку статей 165, 178 ГПК України.

Відзив досліджено підготовчому засіданні 05.10.2020 та прийнято судом до розгляду, як такий, що відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України. Також судом оголошено, що у відзиві на позов СП "Радміртех" у формі ТОВ звертає увагу на те, що при поданні позовної заяви ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Представник позивача, який брав участь в підготовчому засіданні 05.10.2020, зазначив, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу пов`язана з вимогою щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора СП "Радміртех" у формі ТОВ, а відтак, позивач звільнений від сплати судового збору.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи № 643/6545/19, враховуючи заперечення СП "Радміртех" у формі ТОВ, суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку ОСОБА_1 посилається на те, що його звільнено від сплати судового збору згідно статті 5 Закону України "Про судовий збір". Так, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Згідно з частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 гривні) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що у позовній заяві заявлено, зокрема, вимогу про стягнення з СП "Радміртех" у формі ТОВ середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1 560 000,00 грн., сума судового збору що мала були сплачена позивачем до Господарського суду Харківської області складає 23 400,00 грн. Відсутність відповідних доказів сплати судового збору, у даному випадку, суперечить приписам статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляну на наведене, суд дійшов висновку про залишення позову у справі № 643/6545/19 без руху на підставі частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також звертає увагу Фізичної особи ОСОБА_1 на те, що відповідно до частини дванадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Частиною тринадцятою зазначеної статті встановлено: якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 176, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Фізичної особи ОСОБА_1 без руху.

Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення даної ухвали та визначити спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом надання до суду доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі (оригінал платіжного доручення).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалу підписано 06.10.2020.

Суддя В.В. Рильова

справа № 643/6545/19