ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"02" жовтня 2020 р. Справа№ 910/18223/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального автотранспортного підприємства №273904 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/18223/19 (суддя Головіна К.І., повний текст складено - 03.08.2020) за позовом Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом «Віртген Україна» до Комунального автотранспортного підприємства №273904 про стягнення 1 543 782,36 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/18223/19 провадження за позовом Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом «Віртген Україна» до Комунального автотранспортного підприємства №273904 про стягнення заборгованості у сумі 1 543 782,36 грн. в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 3 490,00 грн. закрито; позов Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом «Віртген Україна» до Комунального автотранспортного підприємства №273904 про стягнення заборгованості у сумі 1 540 292,36 грн. задоволено частково; стягнуто з Комунального автотранспортного підприємства №273904 на користь Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом «Віртген Україна» основний борг у сумі 1 217 707,33 грн., інфляційні втрати у сумі 205 809,56 грн., 3 % річних у сумі 75 090,00 грн., судовий збір у сумі 22 479,11 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звертався до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, що була надіслана до суду першої інстанції через засоби електронного зв`язку, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/18223/19 повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2020 Комунального автотранспортного підприємства №273904 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у даній справі було повернуто скаржнику з доданими до неї матеріалами, на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

В подальшому до Північного апеляційного господарського суду, від відповідача надійшла апеляційна скарга, надіслана на адресу суду через засоби поштового зв`язку, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/18223/19 повністю.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, з викладеного вбачається, що розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду здійснюється залежно від того, в якій частині апелянт не погоджується з прийнятим рішенням.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт фактично не згоден з рішенням від 23.07.2020 в частині задоволених вимог, а саме присуджених до стягнення коштів у загальному розмірі - 1 498 606,89 грн.

Відтак, виходячи із оспорюваної апелянтом суми, при поданні позову в цій частині ставка судового збору складала - 22 479,10 грн. (1 498 606,89 грн. х 1,5%).

Отже, апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку, має сплатити 33 718,65 грн. (22 479,10 грн. х 150%).

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

При цьому, колегія суддів повідомляє скаржника, що судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA2026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, судом 23.07.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Отже, у такому випадку двадцятиденний строк на апеляційне оскарження вказаного рішення повинен обчислюватися з дати складання його повного тексту.

Повний текст рішення було складено судом - 03.08.2020, відповідно останнім днем строку, у який вказане рішення могло бути оскаржене в апеляційному порядку, є 25.08.2020 (з урахуванням вихідних та святкових днів).

Згідно зі штемпелем на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, остання була подана апелянтом 05.09.2020, тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строку на апеляційне оскарження, без клопотання про поновлення цього строку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на отримання ним оскаржуваного рішення лише 13.08.2020 може бути покладено в основу клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/18223/19.

Водночас, апелянт вважає, що оскільки раніше подана ним апеляційна скарга була надіслана через засоби електронного зв`язку 02.09.2020, то строк на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі не пропущено.

Стосовно наведеного колегія суддів зазначає, що така апеляційна скарга була подана після 25.08.2020, тобто також після спливу двадцятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 256 ГПК України, без клопотання про поновлення цього строку.

Крім того, суд зауважує, що у даному випадку розглядається питання по дотриманню процесуальних строків щодо апеляційної скарги, матеріали якої наразі розглядаються судом, а не строки раніше поданої скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку скаржнику для звернення до суду із заявою про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального автотранспортного підприємства №273904 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/18223/19 залишити без руху.

2. Комунальному автотранспортному підприємству №273904 усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 33 718,65 грн., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали в частині надання суду доказів сплати судового збору у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

4. Роз`яснити апелянту про право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 у справі №910/18223/19 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

5. Роз`яснити апелянту, що у випадку неподання скаржником заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко