ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" жовтня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2826/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., оглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича (м. Київ)

до Новопетрівської сільської ради (Київська обл., Вишгородський район, с. Нові Петрівці)

про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 612 200,00 грн завданої внаслідок прийняття незаконного рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Курганов Євген Володимирович (далі - позивач) подав до суду позов до Новопетрівської сільської ради (далі - відповідач), згідно прохальної частини якої просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 7612200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що 19.06.2015 Новопетрівською сільською радою Вишгородського району були прийняті рішення №998, №999, №1000 про затвердження проектів землеустрою та надання у власність третім особам земельних ділянок для ведення сільського господарства, які розташовані навколо земельної ділянки ПрАТ «Автоп». Позивач стверджує, що виділені земельні ділянки позбавили можливості реалізовувати інвестиційний проект по будівництву, оскільки земельні ділянки навколо землі, яка знаходиться у користуванні ПрАТ «Автоп» (за договором оренди земельної ділянки від 14.06.2020, договору від 13.03.2018 про внесення змін до договору оренди та договору від 01.08.2013 про внесення змін до договору оренди) перекривають в`їзди та виїзди до його ділянки. Також, позивач зазначив, що 08.04.2020 між ПрАТ «Автоп» та ФОП Кургановим Євгеном Володимировичем було укладено договір відступлення права вимоги №08/04, відповідно до якого ПрАТ «Автоп» передало ФОП Курганову Є.В. право вимоги відшкодування матеріальних збитків у судовому порядку.

Оглянувши зміст позовної заяви та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач вказав номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 0167046.

Однак, здійснивши запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за номером запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 0167046, вказаного позивачем у позовній заяві, відомості відсутні.

Отже, вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем не дотримано.

Також, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Із тексту позовної заяви судом вбачається, що позивач посилається на технічні умови (2016-2017 р.), розроблену проектну документацію (2017 р.) та рішення Новопетрівської сільської ради №998, №999, №1000 від 19.06.2015 про затвердження проектів землеустрою та надання у власність третім особам земельних ділянок.

Однак до позовної заяви усіх зазначених вище документів позивач не додав, чим порушив п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Окрім того, суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, якою затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З огляду на вказане, а також п.п. 59, 61 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 вбачається, що належним доказом відправлення сторонам позовної заяви та доданих до неї документів є не лише опис вкладень в поштовий конверт, але й документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), подані суду в оригіналі.

Отже, суд встановив, що при звернення до суду з даним позовом, позивач в порушення п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України не додав до позовної заяви розрахункового документу (фіскального чи касового чеку, розрахункової квитанції тощо) як доказу на підтвердження факту надання йому 25.09.2020 послуг поштового зв`язку, що вказує на те, що належних та достатніх доказів про надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а саме відповідачу, позовні матеріали не містять.

Разом з тим, суд вказує, що згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 складає 2102,00 грн.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги та ціну позову у розмірі 7 612 200,00 грн, суд дійшов висновку, що за подання даного позову судовий збір має бути сплачений позивачем у розмірі 114 183,00 грн (7 612 200,00 грн x 1,5% = 114 183,00 грн).

Однак, на підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано оригінал платіжного доручення №1 від 27.05.2020 на суму 111000 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що за подання даної позовної заяви позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3 183,00 грн.

Таким чином, належних та достатніх доказів сплати судового збору позовні матеріали не містять, а тому позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Крім того, в якості третьої особи позивач у поданій позовній заяві зазначає Приватне акціонерне товариство «АВТОП». Однак, клопотання про його залучення до участі у справі не додає та у позові не вказує: на стороні позивача чи відповідача така особа має бути залучена та підстави залучення.

Також, суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач вказав невірне місцезнаходження Приватного акціонерного товариства «АВТОП», а саме: 04210, м. Київ, Оболонська Набережна, будинок, 3.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за номером , вбачається, що місцезнаходженням ПрАТ «АВТОП» є: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 52.

Між тим, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні певної особи, за змістом ст.50, 51 ГПК України вступають в справу або залучаються судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 ГПК України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п. п. 2, 5 ч. 3 ст. 162, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, 174 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Курганова Євгена Володимировича б/н від 25.09.2020 залишити без руху.

2. Фізичній особі-підприємцю Курганову Євгену Володимировичу, протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Курганову Євгену Володимировичу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя В.М. Антонова