ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.09.2020 Справа № 905/995/20

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Поліщук А.І., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області,

до Комунального унітарного підприємства "МИРКОМ" Миронівської селищної ради, смт.Миронівський, Бахмутський район Донецької області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Миронівської селищної ради, стм.Миронівський Донецької області,

про стягнення 708' 405,18грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

СУТЬ СПОРУ:

Державна екологічна інспекція у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області, звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального унітарного підприємства "МИРКОМ" Миронівської селищної ради, смт.Миронівський, Бахмутський район Донецької області про стягнення 708'405,18грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем порушено законодавство у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме відповідачем здійснювалося використання водних ресурсів із підземних джерел при відсутності спеціального дозволу на користування надрами, у зв`язку з чим державі були спричинені збитки в розмірі 708'405,18грн.

Ухвалою господарського суду від 17.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/995/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

10.07.2020 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив № 491 від 02.07.2020 на позовну заяву, в якому заперечує проти заявлених вимог позивача, обґрунтовуючи позицію сплатою товариством рентної плати за користування надрами, з огляду на що вважає, що відповідачем не було заподіяно збитків державі. Також відповідач вказав на відсутність коштів на отримання спеціального дозволу на користування надрами, разом з цим підприємство постійно звертається за фінансовою допомогою на отримання дозволу до Миронівської селищної ради.

Ухвалою господарського суду від 11.08.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та за клопотанням відповідача залучено Миронівську селищну раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

07.09.2020 через канцелярію суду від представника позивача надійшли:

- клопотання б/н від 07.09.2020 про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали суду від 11.08.2020;

- відповідь №12-2694/20 від 25.08.2020 на відзив на позовну заяву, в якій заперечив проти обставин викладених у відзиві на позовну заяву з огляду на те, що у діючому законодавстві відсутні норми, які б дозволяли суб`єкту господарювання здійснювати свою діяльність без відповідних дозволів, наявність яких є обов`язковою.

- заява б/н від 07.09.2020 про уточнення позовних вимог, в якій посилаючись на приписи Бюджетного кодексу України визначився з належними отримувачами заявленої до стягнення майнової шкоди.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2020 заява б/н від 07.09.2020 про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.09.2020 року.

Представники учасників справи у судове засідання 22.09.2020р. не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 ГПК України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Приймаючи до уваги, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, а також закінчення процесуальних строків, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Донецькій області на підставі Погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 04.09.2019 року №318 «Про проведення позапланової перевірки Комунального унітарного підприємства «МИРКОМ» було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині виконання раніше виданого припису від 26.07.2019 року № 03/40.

Так, як вбачається з матеріалів справи, директору Комунального унітарного підприємства "МИРКОМ" Миронівської селищної ради Мусіну П.С. був винесений припис №03/40 від 26.07.2019р., відповідно до якого з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства охорони навколишнього природного середовища, проведеної в період з 15.07.2019 - 26.07.2019 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Донецької області, зокрема, приписано: забезпечити виконання умов дозволу на спеціальне водокористування щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземною водою); користування ділянкою надр (підземною водою) здійснювати за наявністю спеціального дозволу на користування надрами (підземною водою). Вказаний припис був прийнятий директором Мусіним П.С. до виконання під підпис.

За результатами позапланової перевірки було встановлено, що Комунальне унітарне підприємство «МИРКОМ» продовжує забір підземних вод без дозволу на користування ділянкою надр (підземною водою), таким чином припис від 26.07.2019 року № 03/40 в цій частині останнім не виконано.

Під час перевірки встановлено, що на підприємстві Комунальне унітарне підприємство «МИРКОМ» експлуатується питна насосна станція «Скельова», у складі якої експлуатується свердловина № 8-е. Вказана свердловина у складі водозабору «Скельовий» передана на баланс Комунального унітарного підприємства "МИРКОМ" Миронівської селищної ради на праві господарського відання для утримання, користування та проведення поточного ремонту відповідно до рішення Миронівської селищної ради від 27.02.2014 року № VІ/56-11.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача є дозвіл на спеціальне водокористування від 20 листопада 2014 року № Укр-Дон 5889, в якому зазначено водозабір «Скельовий» (розташований на правому схилі балки Скельова в 1 км від впадіння у р. Лугань), використання дозволяється при дотриманні вимог в тому числі статті 44 Водного кодексу України, якою передбачено виконувати обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

За приписами статті 23 Кодексу України про надра, передбачено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

В зазначеному дозволі від 20 листопада 2014 року № Укр-Дон 5889 дозволено забір підземних вод на водозаборі «Скельовий» 1178 кубічних метрів на добу, тобто при отриманні дозволу на спеціальне водокористування необхідно було отримувати спеціальний дозвіл на користування надрами (ліцензії).

Державним регіональним геологічним підприємством «Донецькгеологія» листом №02/4-1682/14/03-21 від 20.10.2014 проінформовано відповідача про необхідність отримання спеціального дозволу на користування надрами (ліцензії).

Відповідно до Журналу обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та пристроями на питній насосній «Скельова» за період з 01.01.2019 року по 15.07.2019 року кожного дня забір води здійснювався більше 300 кубічних метрів на добу.

Згідно довідки Комунального унітарного підприємства «МИРКОМ» Миронівської селищної ради від 18.09.2019 року № 512 за січень-червень 2019 року було забрано 116972, 46 кубічних метрів води, з 01 липня по 15 липня 2019 року 11176, 09 кубічних метрів води, а усього 128148,55 кубічних метрів води.

Згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 389 від 20.07.2009 року, позивачем було здійснено розрахунок суми збитків, заподіяних самовільним використанням водних ресурсів із підземних джерел при відсутності спеціального дозволу на користування надрами, відповідно до якого загальний розмір шкоди склав 708' 405,18грн.

На директора Комунального унітарного підприємства «МИРКОМ» Мусіна Павла Станіславовича був складений протокол про адміністративне правопорушення № 001951 від 19.09.2019 та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення № 03/240 від 20.09.2019 за ст. 188 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 188 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн., який був сплачений 18.10.2019.

Вказані обставини порушення природоохоронного законодавства стали підставою для звернення Державної екологічної інспекції у Донецькій області до суду з даним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 19 цього Кодексу встановлено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 21 Кодексу України про надра визначено, що надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

За приписами ст. 23 вказаного Кодексу, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Як вже встановлено судом, на питній насосній станції «Скельова» за період з 01.01.2019 року по 15.07.2019 року кожного дня забір води здійснювався більше 300 кубічних метрів на добу, тобто необхідність спеціального дозволу на користування надрами існувала протягом всього періоду.

Перевіркою, проведеною Державною екологічною інспекцією було встановлено здійснення відповідачем забору води з підземного водоносного горизонту без спеціального дозволу на користування надрами.

До того ж, відповідач не заперечував факт здійснення діяльності за відсутності у нього спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги статей 19, 21, 23 Кодексу України про надра, що підтверджується матеріалами справи.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Статтею 65 Кодексу України про надра встановлено, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність, згідно із законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Відповідно до ст. 67 Кодексу України про надра, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів встановлено Методикою розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року за № 389.

Як вже зазначалось вище, на підставі Методики позивачем було здійснено розрахунок розміру відшкодування коштів, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) за період з 01.01.2019 по 15.07.2019, згідно якого загальний розмір шкоди склав 708' 405,18грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок шкоди та враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень з боку відповідача щодо наданого розрахунку, суд вважає доведеним розмір шкоди у заявленому розмірі.

Доказів сплати нарахованої шкоди відповідачем суду надано не було, як і сума шкоди не спростована відповідачем.

Посилання відповідача на сплату підприємством рентної плати за користування надрами в обґрунтування заперечень проти позову судом відхиляються, оскільки сплата рентної плати відноситься до податкових зобов`язань відповідача, що не звільняє останнього від обов`язку здійснювати свою діяльність лише при наявності відповідного спеціального дозволу та відшкодовувати відповідні збитки у разі порушення природоохоронного законодавства.

З огляду на те, що обставини, зазначені у відзиві відповідача не є винятковими, за які особа не несе відповідальності внаслідок порушення водного законодавства, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заподіяння шкоди не зводиться до віднесення до неї будь-якого знецінення, погіршення, зменшення, знищення блага, що охороняється законом, або сукупність негативних змін у якості та структурі навколишнього природного середовища, або його окремих елементів: псування, знищення, руйнування об`єктів природи, порушення екологічних зв`язків і систем, загальне погіршення стану природного середовища тощо. В даному випадку, шкода полягає в самовільному використанні водних ресурсів без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Відповідно до встановлених судом обставин справи, враховуючи наведені положення законодавства, завдана шкода навколишньому природному середовищу підлягає відшкодуванню, отже позовні вимоги задовольняються судом у повному обсязі.

Статтею 42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, зокрема, що в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 47 вказаного Закону для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (ч.2 ст.47 вказаного Закону).

Разом з тим, зазначений Закон не визначає розміру частин грошових стягнень які мають перераховуватись вказаним фондам охорони навколишнього природного середовища, при цьому у п.4 частини першої статті 691 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Пункт сьомий частини третьої статті 29 Бюджетного кодексу України визначає, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 671 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Враховуючи наведені положення законодавства, завдана шкода навколишньому природному середовищу підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного фонду охорони навколишнього природного середовища, фонду охорони навколишнього природного середовища Донецької обласної Державної адміністрації - Донецької обласної військово-цивільної адміністрації (як орган, виконуючий функції Донецької обласної ради), фонду охорони навколишнього природного середовища Миронівської селищної ради Бахмутського району Донецької області у відповідних сумах.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області до Комунального унітарного підприємства "МИРКОМ" Миронівської селищної ради, смт.Миронівський, Бахмутський район Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Миронівської селищної ради, стм.Миронівський Донецької області про стягнення 708' 405,18грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального унітарного підприємства "МИРКОМ" Миронівської селищної ради (84791, Донецька область, Бахмутський район, стм.Миронівський, вул.Театральна, 5-а, ) до спеціального фонду Державного бюджету України 212' 521,55грн. майнової шкоди; до фонду охорони навколишнього природного середовища Донецької обласної Державної адміністрації - Донецької обласної військово-цивільної адміністрації 141' 681,04грн. майнової шкоди; до фонду охорони навколишнього природного середовища Миронівської селищної ради Бахмутського району Донецької області 354' 202,59грн. майнової шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Стягнути з Комунального унітарного підприємства "МИРКОМ" Миронівської селищної ради (84791, Донецька область, Бахмутський район, стм.Миронівський, вул.Театральна, 5-а, ) на користь Державної екологічної інспекції у Донецькій області судовий збір у сумі 10' 626,07грн. (85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Театральна, буд.18-а, реквізити р/р UA 0081167 УДКСУ у м.Костянтинівка, , МФО 820172, отримувач - Державна екологічна інспекція у Донецькій області).

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 22.09.2020р. складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2020 року.

Суддя Ю.В. Макарова