ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 Справа № 917/802/20

м.Полтава

за позовною заявою Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область,39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром", вул.Гусенко, 50, м.Дніпро,49000

про стягнення 41 058,64грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром" про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 41 058,64грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.06.2020 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 15.07.2020.

Ухвалою від 15.07.2020 року суд відклав підготовче засідання на 06.08.2020.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, доказів на підтвердження обставин, щодо необґрунтованості та неправомірності позовних вимог не надав.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.08.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 22.09.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

17.11.2014 року між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та ФОП Ковальов B.C. було укладено договір оренди землі відповідно до якого Орендарю передано земельну ділянку (кадастровий №:08:003:0666) для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку по вул. Перпютравневій, 38-А в м. Кременчуці, загальною площею 703 кв.м. строком дії на один рік, (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - 7759362, підстава внесення запису індексний №17349292 від 20.11.2014).

Згідно з рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26.05.2015р. «Про припинення права користування земельними ділянками», ФОП Ковальову B.C. припинено право користування вищезазначеною земельною ділянкою площею 703 кв.м. та вирішено розірвати договір оренди землі, виданий 17.11.2014 (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - 7759362, підстава внесення запису індексний №17349292 від 20.11.2014) за взаємною згодою сторін.

30.03.2015 року згідно договору купівлі-продажу, нерухоме майно, а саме: 49/100 часток загальною площею 278.2 від адміністративного будинку загальною площею 569 кв.м за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вул. Першотравнева, З 8-А, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А.. Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (далі - Відповідач) придбав 49/100 часток від адміністративного будинку загальною площею 569,0 кв.м. у власність, який розташований на земельній ділянці площею 703кв.м, кадастровий номер - :08:003:0666.

04.12.2019 згідно договорів про внесення додаткового вкладу третьою особою, серія та номер:7553, виданий 02.12.2019 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко P.O. та додаткової угоди до нього, серія та номер:7685. видана 04.12.2019 Приватним нотаріусом Дніпровського міською нотаріального округу Бондаренко P.O. ТОВ «Приватофис» відчужив право власності на 49/100 адміністративного будинку за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 38-А на користь ТОВ «Цукорпром». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:50046672 від 05.1 2.2019.

04.12.2019 згідно договорів про внесення додаткового вкладу третьою особою, серія та номср:7553. виданий 02.12.2019 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко P.O. та додаткової угоди до нього, серія та номер:7685, видана 04.12.2019 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко P.O. ТОВ «Приватофис» відчужив право власності на 51/100 адміністративного будинку за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева. 38-А на користь ТОВ «Цукорпром». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:50046885 від 05.12.2019.

Позивач зазначає, що на дату звернення до суду з відповідним позовом відповідач так і не вчинив дій щодо оформлення документів на право користування вищезазначеною земельною ділянкою під належним йому нерухомим майном.

Так, у період з 05.12.2019 року по 15.05.2020 року (включно) відповідач використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалась для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу від орендної плати за землю, який остання могла б отримати у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125. 126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Розмір безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за землю за розрахунком позивача за період з 05.12.2019 по 15.05.2020 (включно) становить 41058,64грн.

З вимогою про стягнення боргу у розмірі 41058,64грн. позивач звернувся до суду.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Як убачається з положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Частина 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Матеріали справи свідчать, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці. При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відповідачем не спростовано факт користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно з статтею 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

З огляду на викладене відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України, визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач у період з 05.12.2019 по 15.05.2020 (включно) не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому Законом розмірі.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за період з 05.12.2019 по 15.05.2020 (включно) розмір орендної плати мав становити 41058,64грн.

Зважаючи на те, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.01.2019 у справі № 916/2927/17).

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 41058,64грн. за період з 05.12.2019 по 15.05.2020 (включно) підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232 - 233, 237 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукорпром", вул.Гусенко, 50, м.Дніпро, 49000, )) на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) 41 058,64грн. боргу та 2102,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 28.09.2020

Суддя Кльопов І.Г.