ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.09.2020 Справа № 920/503/20

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши матеріали справи № 920/503/20

за позовом: Керівника Конотопської місцевої прокуратури (41601, Сумська

область, м. Конотоп, вул. Успенсько-Троїцька, 136, ) в інтересах держави в особі позивача

Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000,

м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 25, )

до відповідачів: 1. Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської

області (41675, Сумська область, Конотопський район, с. Пекарі,

вул. Центральна, )

2. Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія"

(41675, Сумська область, Конотопський район, с. Пекарі, вул.

Садова, 1, )

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельних ділянок комунальної власності,

за участю представників сторін:

Прокурор: Тихонова О.М., наказ № 250к від 11.09.2020,

від позивача: Андронова І.І. довіреність № 9-18-0.6-78/62-20 від 23.07.2020,

від першого відповідача: не прибув,

від другого відповідача: Коцупатрий О.М., довіреність б/н від 25.09.2020, ордер №771004 від 25.09.2020,

УСТАНОВИВ:

Керівник Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд:

1. Визнати незаконними та скасувати рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 "Про передачу в оренду земель комунальної власності".

2. Визнати недійсним договір оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладений між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством "Глорія", на підставі якого в користування передано земельні ділянки загальною площею 21.2971 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пекарівської та Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

3. Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство "Глорія" повернути територіальній громаді в особі Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області земельні ділянки загальною площею 21.2971 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пекарівської та Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

А також просить суд судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 26.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

17.06.2020 відповідачем - ПСП "Глорія" надано відзив на позовну заяву № 328-юр від 14.06.2020, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

06.07.2020 прокуратурою надано відповідь на відзив від 30.06.2020 № 31-634-20.

09.07.2020 відповідачем 2 надано заперечення №349-юр/02 від 06.07.2020 на відповідь на відзив.

Ухвалою від 09.07.2020 постановлено провадження у справі № 920/503/20 зупинити до офіційного розміщення повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18 в Єдиному реєстрі судових рішень. 07.08.20202 прокурором подано клопотання (вх. № 2472к від 07.08.2020), відповідно до якого прокурор просить суд поновити провадження у справі №920/503/20 у зв`язку із винесенням Постанови Великою Палатою Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Ухвалою суду від 10.08.2020 провадження у справі поновлено, продовжено строк розгляду підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 10.09.2020.

Представник другого відповідача подав клопотання б/н від 10.09.2020 про залишення позову без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою суду від 10.09.2020 відкладено підготовче засідання на 24.09.2020, 12:30 та запропоновано другому відповідачу подати до суду докази надсилання клопотання про залишення позову без розгляду сторонам по справі.

15.09.2020 представник другого відповідача подав до суду клопотання б/н від 11.09.2020 про долучення документів до матеріалів справи, а саме доказів надсилання клопотання сторонам.

21.09.2020 від представника другого відповідача надійшло до суду клопотання б/н від 15.09.2020 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалю суду від 21.09.2020 у задоволенні клопотання проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника другого відповідача відмовлено.

Представник прокуратури в судовому засіданні 24.09.2020 повідомив, що відповідно до наказів №414 від 08.9.2020 та № 410 від 03.09.2020 Прокуратуру Сумської області перейменовано без зміни ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у Сумську обласну прокуратуру.

Ухвалою суду від 24.09.2020 відкладено підготовче засідання на 28.09.2020, 11:30.

25.09.2020 Конотопською місцевою прокуратурою надано до суду письмові пояснення від 25.09.2020 № 31-634-20 (вх. № 8587/20 від 25.09.2020).

29.09.2020 Конотопською місцевою прокуратурою надано до суду надано додаткові письмові пояснення від 29.09.2020 № 31-634-20 (вх. № 8650/20 від 29.09.2020) до письмових пояснень від 25.09.2020 № 31-634-20 (вх. № 8587/20 від 25.09.2020).

Розглянувши подані Конотопською місцевою прокуратурою письмові пояснення від 25.09.2020 № 31-634-20 (вх. № 8587/20 від 25.09.2020) та від 29.09.2020 № 31-634-20 (вх. № 8650/20 від 29.09.2020) судом встановлено, що вони не підписані електронним цифровим підписом.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, порівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до статей 1, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Отже, створення електронного документа завершується накладенням електронного цифрового підпису його автора та надає електронному документу статусу оригіналу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що подані Конотопською місцевою прокуратурою письмові пояснення від 25.09.2020 № 31-634-20 (вх. № 8587/20 від 25.09.2020) та додаткові письмові пояснення від 29.09.2020 № 31-634-20 (вх. № 8650/20 від 29.09.2020) не можуть бути прийняті, оскільки не підтверджено повноваження особи, що підписала зазначений документ.

29.09.2020 Сумською обласною прокуратурою надано до суду письмові пояснення від 29.09.2020 № 15/1-54вих20, щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з відсутністю підстав для представництва в суді інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

В судовому засіданні 29.09.2020 представниками сторін надані усні пояснення в обґрунтування своєї позиції по справі.

Заслухавши пояснення прокурора та представників учасників справи, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює порядок звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави, суд встановив.

За приписами частин 2 а 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб..

При цьому згідно ст. 1311 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається в тому числі представництво інтересів громадянина та держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави має бути наявність порушень або загрози порушень цих самих інтересів.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р., поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України в логічно-значеннєвому зв`язку з поняттям «права», слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як обумовлений загальним змістом об`єктивного та прямо не опосередкованого в суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, який є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, що не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим принципам.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді, згідно приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Пунктом 1 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» від 23 березня 2012 року N 7 передбачено: «Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

У відповідності до ст.53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.53 ГПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та висловленої Вищим господарським судом України в постанові Пленуму від 23.02.2012 р. за № 7 позиції, прокурор може набути статус позивача у двох випадках: відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в разі відсутності у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду.

В позовній заяві Конотопською місцевою прокуратурою заявлено вимоги: визнати незаконними та скасувати рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 "Про передачу в оренду земель комунальної власності", Визнати недійсним договір оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладений між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством "Глорія", на підставі якого в користування передано земельні ділянки загальною площею 21.2971 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пекарівської та Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області та зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство "Глорія" повернути територіальній громаді в особі Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області земельні ділянки загальною площею 21.2971 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пекарівської та Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області .

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, про «…недотримання сторонами договору встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження земельними ділянками комунальної власності та набуття прав на земельні ділянки комунальної власності всупереч закону, неправомірному і необґрунтованому визначенні розміру орендної плати за такі ділянки», тому прокурор з метою захисту інтересів держави звертається з даним позовом до суду

Відповідно, прокурором в позовній заяві зазначено, що ним пред`явлено даний позов в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (якого чинним законодавством визначено як орган уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель).

Отже в даному спорі суду потрібно надати оцінку правильності визначення прокурором органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах а також чи порушені прав та інтересів даного органу предметом спору (в даному випадку Головного управління Держгеокадастру у Сумській області).

Відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», серед основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Водночас, відповідно до ст.15-2 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі, за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 482 від 22.07.2016 внесено зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України та передано повноваження щодо охорони та використання земель від Державної інспекції сільського господарства України до Державної служби з питань геодезії картографії та кадастру.

Доповнено Положення про держану службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене постановою Кабінету міністрів України від 14.01.2015 № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» підпунктами 25-1-25-10 щодо повноважень в частині здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх форм власності.

У своїй діяльності Головне управління Держгеокадастру у Сумській області керується Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 308 від 17.11.2016, яким чітко передбачені повноваження Головного управління в сфері контролю за використанням та охороною земель.

Таким чином, законодавець визначив Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, як орган державної влади уповноважений здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель у Сумській області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»:

«До повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать:

а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині:

- додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

б) внесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо:

- приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель;

- припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону;

в) одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань;».

На виконання вищезазначених повноважень згідно ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»:

- «Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.».

Відповідно до підпункту 3 пункту 6 Положення посадові особи, в межах своїх повноважень, мають право звертатися до суду з позовом про відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" унормовано, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Водночас до повноважень державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» належить можливість безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, складати акти перевірок, передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали, які в свою чергу повинні вчинити дії на усунення порушень законодавства в тому числі звернутися із позовом в інтересах держави.

Відповідно законодавець визначив такий алгоритм дій центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру) при виявленні під час проведення перевірок додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та обстеження земельних ділянок порушень складати акти перевірок та вносить до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель також передавати до органів прокуратури акти перевірок та матеріали, які в свою чергу можуть звертатися із позовами у випадку відсутності повноважень із самостійним зверненням з позовом.

В матеріалах справи відсутні докази проведення Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру перевірки фактів викладених в позові по даній справі, відсутні акти перевірок.

В позовній заяві прокурором зазначено, що Конотопською місцевою прокуратурою під час вирішення питання щодо наявності підстав представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин встановлено, що рішенням 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 «Про передачу в оренду земель комунальної власності» вирішено передати в оренду Приватному сільськогосподарському підприємству «Глорія» земельні ділянки комунальної власності загальною площею 21,2971 га терміном на 15 років, на підставі якого в подальшому укладено договір оренди землі № 1.

Також слід звернути увагу на повноваження відповідача 1 на прийняття оскаржуваних рішень та укладення договорів щодо розпорядження спірними земельними ділянками

Відповідно дост.13 Конституції України, земля, її надра є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положеннями ст. 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до частини другої ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Водночас, ст.12 Земельного кодексу України, пунктом 34 частини першої ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільська, селищна, міська рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до закону.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

В даному спорі оскаржується рішення 24 сесії 7 скликання Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 20.03.2018 «Про передачу в оренду земель комунальної власності, а також прокурор просить визнати недійсним договір оренди землі № 1 від 21.03.2018, укладений між Пекарівською сільською радою Конотопського району Сумської області та Приватним сільськогосподарським підприємством «Глорія»

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірні земельні ділянки відносяться до комунальної форми власності та є власністю Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області (а.с. 355-68, 1-й том).

Спірні земельні ділянки знаходиться в мажах населеного пункту с. Пекарівка, що не заперечується сторонами та відповідно до вищезазначених норм законодавства органом якому надано право на розпорядження ними була Пекарівська сільська рада.

Оспорюване прокурором рішення винесене не органом держави, а органом місцевого самоврядування в межах власної компетенції та стосовно земельних ділянок, які є власністю відповідної територіальної громади.

Обґрунтовуючи подання позову в якості позивача, керівник Конотопської місцевої прокуратури посилається на те, що Пекарівська сільська рада Конотопського району Сумської області безпосередньо сама порушила вимоги земельного законодавства України.

Крім того, прокурором не враховано того факту, що сама по собі обставина порушення вимог законодавства Пекарівською сільською радою не перешкоджає прокурору звертатися в інтересах територіальної громади для захисту її прав до суду, щодо визнання недійсними тих чи інших рішень чи договорів, стороною яких дана сільська рада була.

Також прокурор просить:

- зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство "Глорія" повернути територіальній громаді в особі Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області земельні ділянки загальною площею 21.2971 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Пекарівської та Михайло-Ганнівської сільської ради Конотопського району Сумської області

Однак, сама Печаївська сільська рада Конотопського району Сумської області прокурором зазначена відповідачем по справі, для даних позовних вимог дана сільська рада повинна бути в статусі позивача.

Відповідно до викладеного суд прийшов до висновку, що прокурором в даному спорі не вірно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави та господарським судом помилково порушено провадження у даній справі за позовом прокурора.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» від 23 березня 2012 року N 7: «Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України: «Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.».

Оскільки постанова Пленуму ВГСУ «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» від 23 березня 2012 року N 7, приймалася виходячи із чинної на той момент редакції Господарського процесуального кодексу України, а на момент вчинення даної процесуальної дії є чинною інша редакція Господарського процесуального кодексу України, суд також зазначає.

Згідно ч.5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України: «У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.».

Відповідно до ч. 2 та 5 ст.44 Господарського процесуального кодексу України: «Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.».

Як зазначено вище суд прийшов до висновку, що прокурором в даному спорі не вірно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави та оскільки є орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а відповідно до цього в прокурора відсутні підстави для звернення із даним позовом згідно вимог ч. 5 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно в нього не має процесуальної дієздатності, щодо підписання та подання позову в даному випадку.

Тому суд також ухвалив залишити позов без розгляду, у зв`язку із тим, що позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 926/03/18. Підстав для відступлення від даних висновків Господарський суд Сумської області не вбачає.

Згідно п.1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Частиною 2 ст. 185 ГПК України передбачено: «За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.».

Отже суд на підставі п.1 та п. 2 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України вирішив залишити позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 231, 232, 233, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Керівника Конотопської місцевої прокуратури (41601, Сумська область, м. Конотоп, вул. Успенсько-Троїцька, 136, ) в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 25, ) до відповідачів: 1. Пекарівської сільської ради Конотопського району Сумської області (41675, Сумська область, Конотопський район, с. Пекарі, вул. Центральна, ) та 2. Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" (41675, Сумська область, Конотопський район, с. Пекарі, вул. Садова, 1, ) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі, повернення земельних ділянок комунальної власності - залишити позов без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.10 2020.

Суддя С.В. Заєць