ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020м. ДніпроСправа № 904/81/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Маркової О.О.

за участю представників учасників:

від прокуратури: Міщук Наталія Павлівна, посвідчення №053849.

від позивача: повноважний представник не з`явився.

від відповідача-1: повноважний представник не з`явився.

від відповідача-2: Межена Ольга Володимирівна, посвідчення адвоката №0912.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області , м.Дніпро

до Відповідача-1: Петропавлівської районної державної адміністрації, смт. Петропавлівка, Дніпропетровська область

Відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, м.Першотравенс

про скасування розпорядження визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача -1: Петропавлівської районної державної адміністрації; Відповідача -2: Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-510/0/350-15 від 24.12.2015;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,8769 га кадастровий номер :02:001:1024, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13650783.

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (, адреса: пр. Олександра Поля, 2, м.Дніпро, 49004) земельну ділянку загальною площею 4,8769 га (кадастровий номер :02:001:1024) орієнтованою ринковою вартістю 1436800,00 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому Фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" №Р-516/0/350-15 від 24.12.2015 прийнято з порушенням норм чинного законодавства. Спірна земельна ділянка була безпідставно віднесена до нерозподіленої (не витребуваної) земельної частки (паю), тоді як фактично зазначена земельна ділянка належала до земель резервного фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова та при припинення його діяльності мала перейти до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району.

Ухвалою Господарського суду від 14.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.02.2019.

04.02.2019 до відділу канцелярії суду надійшов відзив від представника відповідача-2 фізичної особи-підприємця Маркова Д.О., в якому відповідач-2 просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки позовна заява є необґрунтованою, також останній вказує на те, що позовна заява подана до суду з порушеннями строків загальної позовної давності.

У підготовче засідання 12.02.2019 повноважний представник відповідача-1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (міститься в матеріалах справи - том-1, арк.с. 146).

Представником відповідача-2 у підготовчому засіданні заявлено клопотання, щодо надання терміну для усунення недоліків у долученому відзиві на позовну заяву та клопотання про витребування ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області поземельної книги №:02:001:1024 в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2019 про витребування доказів задоволено клопотання (вх.№6769 від 12.02.2019) відповідача-2 та витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Поземельну книгу №:02:001:1024 в паперовій формі з усіма додатками.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2019 відкладено підготовче засідання на 07.03.2019.

14.02.2019 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшла відповідь (вх.№7289/19 від 14.02.2019) на відзив представника відповідача-2 на позов, в якій останній просить суд задовольнити позовну заяву заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації, смт. Петропавлівка, дніпропетровська область, Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про скасування розпорядження визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення в повному обсязі, посилаючись на те що представник відповідача-2 у відзиві не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

18.02.2019 до канцелярії Господарського суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання (вх.№7615/19 від 18.02.2019), в якому останній просить суд долучити відзив на позовну заяву з додатками після усунення недоліків. Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач-2 просить суд в задоволенні позовних вимог керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовити в повному обсязі.

21.02.2019 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області представником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подано відповідь на відзив (вх.№8316/19 від 21.02.2019), в якій останній підтримує позовні вимоги Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в повному обсязі та просить суд при прийнятті рішення врахувати судову практику, а саме постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019 по справі №904/585/18, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 по справі 904/583/18, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 по справі №904/4050/18.

25.02.2019 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області засобами поштового зв`язку від Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшло клопотання (вх.№8870/19 від 25.02.2019) з процесуальних питань, а саме долучення доказів до матеріалів справи.

28.02.2019 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача-2 надійшли заперечення (вх.№9631/19 від 28.02.2019) на відповідь на відзив заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, за змістом якого відповідач-2 просить суд в задоволенні позовних вимог керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовити в повному обсязі посилаючись на відсутність визначених підстав для представництва інтересів держави, відсутність доказів, щодо належності спірної земельної ділянки до резервного фонду, а також посилаючись на безпідставність позовних вимог.

07.03.2019 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшла заява (вх.№10912/19 від 07.03.2019), в якій останній просить суд долучити до матеріалів справи Поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером 020011024 відкриту 09.02.2008 та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформований 20.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2019 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 21.03.2019.

14.03.2019 на адресу суду від представника відповідача - 1 надійшла заява про розгляд справи без участі повноважного представника відповідача-1, рішення у справі винести на розсуд суду (том-2, арк.с. 100).

У підготовчому засіданні 21.03.2019 представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткові документи. Судом оглянуто надані документи та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2019 відкладено підготовче засіданні на 28.03.2019.

28.03.2019 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від представника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення (вх. №14154/19).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2019.

15.04.2019 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області від прокуратури Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення з процесуальних питань (вх. № 16910/19 від 15.04.2019). Копії письмових пояснень вручено представникам учасників справи у с удовому засіданні 15.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 судове засідання відкладено на 13.05.2019.

За підсумками судового засідання 13.05.2019 оголошено перерву до 20.05.2019.

Представники відповідача 1-2 у судове засідання не з`явились. Представник відповідача-2 надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю бути присутнім за станом здоров`я.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2019 судове засідання відкладено на 30.05.2019.

Представник Відповідача-2 в судовому засіданні подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови в Касаційного господарського суду від 15.05.2019 по справі №904/585/18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019 зупинено провадження у справі №904/81/19 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №587/430/16-ц яка знаходиться на розгляду Великої Палати Верховного Суду (провадження № 14-104 цс 19) за позовом заступника керівника Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року.

05.07.2019 до відділу канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від Прокуратури Дніпропетровської області про поновлення провадження у справі, у зв`язку із закінченням розгляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційної скарги по справі №578/430/16-ц (аналогічного змісту клопотання надійшло до суду - 25.09.2019).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2019 поновлено провадження у справі №904/81/19, судове засідання призначено на 29.10.2019.

29.10.2019 до відділу канцелярії суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про витребування у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області інформацію, щодо кількості земель резервного фонду розташованих на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області із зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок та наданням Витягів з Державного земельного кадастру та дослідити доказ при розгляді справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2019 судове засідання відкладено на 13.11.2019.

13.11.2019 до відділу канцелярії суду від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення (вх. №52249/19).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2019 судове засідання призначено на 20.11.2019.

20.11.2019 до відділу канцелярії суду представник відповідача-2 подав клопотання про зупинення провадження по справі №904/81/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі, а саме справа №912/2385/18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2019 зупинено провадження у справі №904/81/19 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №912/2385/18 яка знаходиться на розгляді Великої Палати Верховного Суду (провадження №12-194гс19) за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп», відділу освіти, молоді та спорту Устинівської РДА про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90577,26 грн., за касаційною скаргою за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року.

28.07.2020 до відділу канцелярії господарського суду надійшло клопотання Прокуратури Дніпропетровської області про поновлення провадження у справі, оскільки справу №912/2385/18 було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду 26.05.2020 та прийнято рішення про задоволення касаційної скарги заступника прокурора Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2020 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 13.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2020 за клопотанням відповідача-2 судове засідання відкладено на 08.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2020 судове засідання відкладено на 23.09.2020.

23.09.2020 на електронну адресу суду від позивача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшов лист (вх. №44322/20) за змістом якого останній просить суд слухання справи провести за відсутності позивача. Додатково повідомлено суд, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити.

23.09.2020 на електронну адресу суду від позивача відповідача-1 надійшла заява (вх. №44393/20) за змістом якої відповідач-1 просить суд слухання справи провести за відсутності позивача, рішення по справі винести на розсуд суду. У разі задоволення позову, просить суд не стягувати судовий збір, оскільки відповідач-1 є державним органом та фінансується за рахунок державного бюджету.

У судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.09.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора та відповідача-2, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

У 1997 році на замовлення Колективного сільськогосподарського колективу ім. Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею Колективному сільськогосподарському колективу ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.4.4 та пункту 1.5 зазначеної технічної документації за Колективним сільськогосподарським колективом ім. Чкалова закріплено на праві постійного користування 263,7 га земель з державного резервного фонду та зазначено, що землі резервного фонду є державною власністю та використовуються за цільовим призначенням.

Відповідно до виписки з протоколу №2 зборів Колективного сільськогосподарського колективу ім.Чкалова від 30.04.1997 зазначеними зборами затверджено науково-технічну документацію по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на колективну власність і постійне користування Колективного сільськогосподарського колективу ім.Чкалова від 1997 року, якою передбачено виділення та закріплення за господарством земель, у тому числі земель державного резервного фонду площею 263,7 га.

Рішенням VIII сесії Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 року XII скликання затверджено зазначену науково-технічну документацію згідно протоколу № 2 зборів КСП ім. Чкалова від 30.04.1997 та передано у колективну власність 5537,8 га земель; в постійне користування 616,2 га, із них за рахунок державного резервного фонду 263,7 га (том-1 арк.с. 56).

У подальшому на підставі вищевказаного рішення Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 КСП ім. Чкалова виготовлено державний акт на право постійного користування на землю серії І-ДП № 004503 від 21.05.1997, відповідно до якого Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова надано у постійне користування 616,2 га, з них: державний резервний фонд 263,7 га. Відповідно до плану зовнішніх меж землекористування, що містить зазначений державний акт (том-1, арк.с. 39-40), спірна земельна ділянка розташована в межах масиву земель державного резервного фонду, позначеного номером 2.

У 2000 році на замовлення КСП ім. Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, а також Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області (том-1, арк.с. 58-70). Відповідно до вказаної Схеми визначено місце розташування земель КСП ім. Чкалова, зокрема і земель резервного фонду, до складу яких входить і спірна земельна ділянка.

Павлоградська місцева прокуратура звернулась до ДП "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" з листом № 04/72-6479-17 від 07.05.2018 (том-1, арк.с.96), в якому просила інформацію та документи, що підтверджують розпаювання земель колишнього КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, зокрема, визначення серед них земель державного резервного фонду, а також їх можливого подальшого розпаювання між членами цього КСП на земельні частки (паї), які позначені на Схемі поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, під номерами 57,3 та 26,8 у постійному користуванні у КСП ім. Чкалова на підставі державного акту на право постійного користування землею серії І-ДП № 004503.

Листом № 01-07/553 від 15.05.2018 (том-1, арк.с. 97) ДП "Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" повідомило, що ним у 2000 році було розроблено Технічну документацію та схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району. Додані експлікації повністю відповідають картографічним матеріалам, які містяться у технічній документації, зокрема і за земельним ділянкам за номерами 57.3 та 26.8. Зміни та доповнення до технічної документації не вносились.

Прокурор стверджує, що у 2002 році КСП ім. Чкалова припинило свою діяльність.

Відповідно до листа Петропавлівської районної державної адміністрації № 462/0/349-18 від 19.03.2018 (а.с. 76) реєстраційна справа щодо КСП ім. Чкалова у відділі державної реєстрації Петропавлівської районної державної адміністрації відсутня, інформацією щодо дати та підстави припинення діяльності КСП ім. Чкалова Петропавлівська районна державна адміністрація не володіє.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням (частина 10 статті 25 Земельного кодексу України в редакції від 01.01.2002).

Враховуючи викладене, на момент припинення діяльності КСП ім. Чкалова земельні ділянки, що входять до земель державного резервного фонду, відповідно до положень частини 10 статті 25 Земельного кодексу України, мали бути передані до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району.

Прокурор стверджує, що земельна ділянка площею 102,672 га, до складу якої входить спірна земельна ділянка, була безпідставно без будь-яких документів поділена на 22 земельні ділянки, які потім, також безпідставно, обліковані як нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї), що надало можливість Петропавлівській районній державній адміністрації, не маючи на те повноважень, розпоряджатися ними протягом тривалого часу.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 102,672 га передавалася в оренду Фізичній особі - підприємцю Маркову О.Я. на підставі договорів оренди землі від 15.05.2003 (том-1, арк.с. 41-42) та від 03.03.2006 (том-1, арк.с. 44-46).

Прокурор зазначає, що спірна земельна ділянка була віднесена до земель колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, розподіл якої на частки не проводився.

Відповідно до листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів № 7/09-309 від 08.02.2008 (том-1, арк.с. 53) згідно з даними державного земельного кадастру земельна ділянка площею 102,672 га ріллі, яка пропонується для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва враховується в землях запасу Дмитрівської сільської ради. Шифр рядка згідно форми 6зем - 94 - землі запасу. Земельна ділянка правами третіх осіб не обтяжена, до цього часу нікому не була продана, не подарована, в спорі і під забороною відчуження не перебуває.

Відповідно до листа Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів № 7/09-310 від 08.02.2008 (том-1, арк.с. 54) "Погодження технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 102,672 га в оренду ФОП Маркову О.Я. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва": розглянувши технічну документацію щодо надання земельної ділянки в оренду пп Маркову О.Я., Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів погоджує її та вважає за можливе відвести в оренду ПП Маркову О.Я. земельну ділянку площею 102,672 га, в тому числі 102,672 га ріллі за рахунок земель запасу Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також зазначене вище підтверджується документами, які містяться у реєстраційній справі від 2006 року щодо надання приватному підприємцю Маркову О.Я. земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, а саме: викопіюванням плану розташування земельної ділянки на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а також схемою розподілу спірної земельної ділянки, масштаб 1:25000, затвердженою головою Петропавлівської районної державної адміністрації, головою Дмитрівської сільської ради, начальником Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів та приватним підприємцем Марковим О.Я. (том-1, арк.с. 47-52).

Листом № 35/308-18 від 23.03.2018 (том-1, арк.с. 84) відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надав до відома Павлоградській місцевій прокуратурі службовий лист (том-1, арк.с. 85) спеціалістів відділу про доцільність віднесення земельної ділянки площею 102, 672 га до земель резервного фонду, відповідно до якого працівники відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомили про наступне. Згідно з Державним актом на право постійного користування землею № 004503 від 21.05.1997 КСП ім. Чкалова було передано у постійне користування 263,7 га земель резервного фонду, в тому числі поконтурно: 106,7га, 72,9га, 26,8га. 57,3га. На кожному з етапів приватизації КСП ім. Чкалова проводились обміни земельними ділянками колективної власності та резервного фонду, уточнення кількості громадян, що мають право на одержання земельної частки (паю), та уточнення площ орних угідь, що підлягають паюванню. Так, зокрема, про здійснення обміну земель колективної власності КСП ім. Чкалова та земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради свідчить рішення № 101 сільської ради від 19.04.2000 року "Про надання дозволу на обмін земельними ділянками колективної власності КСП ім. Чкалова та резервного фонду". Цей обмін був врахований при розробці Схеми поділу - земельні ділянки РФ площами 106,7 га та 72,9 га були розпайовані. Але факт обміну земель колективної власності на земельні ділянки РФ площами 26,8га та 57,3га відсутній та в картографічних матеріалах (Схемах поділу, розроблених в 2000 році) ці земельні ділянки зазначені землями резервного фонду Дмитрівської сільської ради. Виходячи з вищенаведеного, відділ у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вважає, що земельні ділянки площами 26,8 гаь57,3 га (на даний момент враховуються в земельному масиві загальною площею 102,6720 га) станом на 20.03.2018 доцільно віднести до земель резервною фонду Дмитрівської сільської ради.

Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-510/0/350-15 від 24.12.2015 (том-1, арк.с. 34) ФОП Маркову Д.О. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 1024 площею 4,8769 га з не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Надано ФОП Маркову Д.О. в оренду строком на 30 років земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:1024, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради.

Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження (стаття 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" в редакції від 27.06.2015).

Відповідно до абз. 1-3 статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

06.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000033 та розпочато досудове розслідування за фактом внесення службовими особами Петропавлівської районної державної адміністрації недостовірних відомостей щодо приналежності земель до категорії нерозподілених (не витребуваних) паїв до офіційних документів, а саме: до розпоряджень голови Петропавліської РДА та договорів оренди землі, що стало підставою для незаконної, за межами конкурентних засад, передачі в оренду ФОП Маркову Д.О. земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України ( том-1, арк.с. 90).

Під час досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні Павлоградською місцевою прокуратурою на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено лист № 101/1942-17 від 13.07.2017 (том-1, арк.с. 78) з приводу надання інформації, щодо земельної ділянки загальною площею 102,672 га.

У відповідь Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області направило лист від 04.09.2017 № 10-4-0.4-1148/2-17 від 04.09.2017 з копією акту перевірки (том-1, арк.с. 79).

Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 193-ДК/245/АП/09/01/-17 від 31.08.2017 (том-1, арк.с. 80-81) (далі - Акт). Відповідно до зазначеного Акту Петропавлівською районною державною адміністрацією не підтверджено факт віднесення земельної ділянки кадастровий №:02:001:1024 до не витребуваних паїв. У зв`язку із чим розпорядження Петропавлівської РДА № 510/0/350-15 від 24.12.2015 прийнято з порушеннями вимог чинного законодавства.

Прокурор та позивач зазначають, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту, належить до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до не витребуваних (невизначених) земельних часток (паїв).

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить: внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин; участь у розробленні та виконанні державних, галузевих, регіональних та місцевих програм з питань регулювання земельних відносин, раціонального використання земель, їх відтворення та охорони, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, у проведенні моніторингу земель, територіальному плануванні; організація проведення робіт, пов`язаних із реалізацією земельної реформи; проведення відповідно до законодавства моніторингу земель та охорони земель; ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; участь у державному регулюванні планування територій; проведення державної експертизи землевпорядної документації; здійснення заходів щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель, формування екомережі; розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; вирішення інших питань, визначених законами України та покладених на нього актами Президента України (ст. 15-1 Земельного кодексу України (дана редакція статті була чинна і на момент винесення спірного розпорядження 24.12.2015).

Головне управління Держгеокадастру в області (далі-Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань (п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області).

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області).

Враховуючи наведене вище, відповідно до ст. 15-1 Земельного кодексу України та п.1, п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області правом на розпорядження спірною земельною ділянкою наділено Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Таким чином, повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:1024 у Петропавлівської районної державної адміністрації відсутні.

29.01.2016 між Петропавлівською районною державної адміністрацією Дніпропетровської області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір) (том-1, а.с. 35-37).

Цим договором регулюються правовідносини, пов`язані із переданням орендодавцем орендарю у строкове платне користування земельної ділянки (п. 1.1. договору).

Земельна ділянка надається в оренду на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної держаної адміністрації від 24.12.2015 № Р-510/0/350-15 "Про затвердження ФОП Маркову Д. О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" (п. 1.2. договору).

Орендодавець надає, орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі не витребуваних паїв), яка знаходиться за на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (п. 2.1. договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею: 4,8769 га - ріллі (пункт 3.1. договору).

Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:1024 (пункт 3.2. договору).

На земельній ділянці будинки, будівлі, споруди, лінійні споруди, інші об`єкти інфраструктури, в тому числі дороги, майданчики із твердим покриттям, меліоративні системи відсутні (пункт 3.3. договору).

Договір укладено на строк 30 (тридцять) років (пункт 4.1. договору).

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривна). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до статей 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі Петропавлівському районі. Розмір орендної плати становить 5 517,27 гривні за рік (пункт 5.1. договору).

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням цільового призначення земельної ділянки та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 5.2. договору).

Земельна ділянка передається в оренду із земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради (пункт 6.1. договору).

Цільове призначення земельної ділянки: за КВЦПЗ - код 01.01.: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 6.2. договору).

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної держаної адміністрації 24.12.2015 № Р-510/0/350-15 "Про затвердження ФОП Маркову Д. О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" (пункт 7.1. договору).

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації речового права оренди (п. 15.1. договору).

Прокурор зазначає, що обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством; дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є чинником економічного регулювання земельних відносин, визначення економічно обґрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень, виконання вимог статті 627 Цивільного кодексу України щодо справедливості укладеного договору, шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин; порушення цього порядку суперечить частині 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель".

Разом з тим, пункт 5.1 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, встановлюється відповідно до статей 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Петропавлівському району.

Згідно з листом Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області від 12.12.2017 № 452/0/2-17 (том-1, арк.с. 86) районною радою не приймалося рішення про затвердження технічної документації з оцінки земельних ділянок загальною площею 102,672 га, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, які перебувають в оренді у ФОП Маркова Д.О. на підставі договорів оренди, укладених 29.01.2016 між останнім та Петропавлівською районною державною адміністрацією.

Відповідно до листа Петропавлівської районної державної адміністрації від 29.12.2017 № 2440/0/349-17 (том-1, арк.с. 88) проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення перед укладенням договорів оренди землі з ФОП Марков Д.О. не встановлено; інформацією щодо виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, яка передана в оренду ФОП Маркову Д.О. Петропавлівська райдержадміністрація не володіє; прийняття райдержадміністрацією рішення про проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які передані ФОП Марков Д.О. в оренду, не встановлено.

Таким чином, як зазначає прокурор, орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення їх нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог чинного законодавства. Отже, договір оренди землі, укладений між ФОП Марковим Д.О. та Петропавлівською РДА, має бути визнаний недійсним.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-510/0/350-15 від 24.12.2015;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,8769 га, кадастровий номер :02:001:1024, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13650783;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 4,8769 га, кадастровий номер :02:001:1024, орієнтовною ринковою вартістю 1 436 800 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина 1 статті 79 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (стаття 93 Земельного кодексу України).

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина 1 статті 6 Закону України "Про оренду землі").

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (частина 1 стаття 124 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 13 "Про місцеві державні адміністрації" до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі.

Місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону (п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації").

Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва (ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України).

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України).

За приписами статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідач-2 наполягає на тому, що земельна ділянка з кадастровим №:02:001:1024 не відноситься ні до земель запасу, ні до земель резервного фонду.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено в Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження (ч. 1-3 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)").

Пунктом 12 Порядку організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 №122) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

У той же час, як вбачається з плану зовнішніх меж, який є додатком до Державного акту на право постійного користування землею № 004503 від 21.05.1997, спірна земельна ділянка входить до земель резервного фонду (під цифрою " 2") (том-1, арк.с. 39-40). Крім того, в п. 1.5. пояснювальної записки до науково-технічної документації (том-1, арк.с. 59-62) по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на право колективної власності на землю і право постійного користування землею КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області вказано, що в постійне користування закріпляються резервний фонд (263,7 га).

Відповідно до вимог частини 4 статті 25 Земельного кодексу України площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд).

За приписами частин 13 - 15 статті 5 Земельного кодексу України (в редакції від 22.06.1993, що діяла на час видачі Державного акту) сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Рішенням Дмитрівської сільської ради від 19.04.2000 № 101-17/ХХІІІ (том-1, арк.с. 68) проведено обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду. Обмін був врахований при розробці Схеми поділу земель колективної власності КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області. Спірна земельна ділянка знаходиться у нижній правій частині загальної карти білого кольору і позначена номерами 57,3 та 26,8 з написом "Резервний фонд". Обмін земельними ділянками колективної власності на схемі поділу земель колективної власності відображено наступним чином: земельні ділянки, які були в колективній власності - № 89,8, № 32,9 і № 56,9 (розташовані у верхній лівій частині загальної карти), обміняні на землі резервного фонду з номерами 106,7, 72,9 та балку невизначеної площі (розташовані у нижній правій частині загальної карти). Обмін земель колективної власності на земельні ділянки резервного фонду площами 26,8 га та 57,3 га не відображений в картографічних матеріалах Схеми поділу земель колективної власності, розроблених у 2000 році (том-1, арк.с. 72).

З пункту 5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 №720/95 вбачається, що в разі паювання земель відповідною районною державною адміністрацією громадянам видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проводиться їх реєстрація.

Відповідно до пояснювальної записки до науково-технічної документації по складенню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області: 2000 року в КСП було розпайовано 3301,0 га орних земель і видано 967 сертифікатів членам колективного господарства (том-1, арк.с. 64).

Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів в листі №7/09-302 від 08.02.2008 (т. 1, а.с. 55) вказав, що номер паю 1024 відповідає кадастровому номеру спірної земельної ділянки :02:001:1024. З огляду на вказану в пояснювальній записці інформацію, вказані Петропавлівським районним відділом земельних ресурсів паї не існують, інформація щодо видачі на них сертифікатів в матеріалах справи відсутня.

Відповідач-2 вважає, що прокурор безпідставно відносить спірну земельну ділянку до земель резервного фонду або земель запасу, неправильно визначаючи цільове призначення.

Поділ земель на категорії за основним цільовим призначенням визначений в статті 19 Земельного кодексу України. В позовній заяві прокурор не заперечував щодо цільового призначення спірної земельної ділянки. Прокурор погоджується, що земельна ділянка, яка є предметом цього спору належить до земель сільськогосподарського призначення. Застереження прокурора, що земельна ділянка повинна враховуватись в землях резервного фонду не є зміною її цільового призначення.

Щодо посилання відповідача-2 на акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 193-ДК/245/АП/09/01-17 від 31.08.2017, як на неналежний доказ, господарський суд зазначає, що зазначений Акт перевірки на момент розгляду даної справи не оскаржувався та є чинним. Протилежне відповідачами не доведено. Порушень вимог чинного законодавства щодо проведення перевірки і складання вказаного акту судом не виявлено.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В порушення вимог чинного законодавства Петропавлівська районна державна адміністрація розпорядилась земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка не була віднесена до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок. Таким чином, розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" №Р-510/0/350-15 від 24.12.2015 прийнято з перевищенням повноважень.

Враховуючи вищевикладене господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-510/0/350-15 від 24.12.2015 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного розпорядження було укладено спірний договір оренди від 29.01.2016.

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частини 1,2 статті 792 Цивільного кодексу України).

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

В силу частини 1 статті 2 Закону України Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частини 1 статті 6 Закону України "Про оренду землі").

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини 1-3 статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення спірного договору оренди від 29.01.2016) передбачено, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктом 288.5 статті 288 Податкового кодексу (у редакції, що діяла на момент укладення договору) визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельної ділянки-капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Нормативно-правові акти з проведення оцінки земель, які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 12 Закону України "Про оцінку земель").

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" визначено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом (частина 1, частина 2 статті 15 Закону України "Про оцінку земель").

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій" (частина 3 стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

Статтею 26 Закону України "Про землеустрій" визначено осіб, що можуть бути замовниками та розробниками документації із землеустрою.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель").

Землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень (частина 1 стаття 22 Закону України "Про землеустрій").

Земельно-оціночні роботи при здійсненні землеустрою виконуються з метою визначення якісних характеристик, економічної цінності та вартості земель у порядку, встановленому законом. Оцінка земель проводиться для порівняльного аналізу і прогнозу ефективності використання землі як природного ресурсу та основного засобу виробництва, а також при здійсненні цивільно-правових угод, для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, справляння державного мита та в інших випадках, визначених законом. Залежно від призначення оцінки земель проводиться економічна та грошова оцінка земель за методиками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (стаття 38 Закону України "Про землеустрій").

Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина 1 стаття 23 Закону України "Про оцінку земель").

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 3 стаття 23 Закону України "Про оцінку земель").

З аналізу наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з листом Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області від 12.12.2017 № 452/0/2-17 (том-1, арк.с. 86) районною радою не приймалося рішення про затвердження технічної документації з оцінки земельних ділянок загальною площею 102,672 га, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, які перебувають в оренді у ФОП Маркова Д.О. на підставі договорів оренди, укладених 29.01.2016 між останнім та Петропавлівською районною державною адміністрацією.

Відповідно до листа Петропавлівської районної державної адміністрації від 29.12.2017 № 2440/0/349-17 (том-1, арк.с. 88) проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення перед укладенням договорів оренди землі з ФОП Марков Д.О. не встановлено; інформацією щодо виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки землі, яка передана в оренду ФОП Маркову Д.О. Петропавлівська райдержадміністрація не володіє; прийняття райдержадміністрацією рішення про проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які передані ФОП Марков Д.О. в оренду, не встановлено.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 стаття 215 Цивільного кодексу України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 стаття 203 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 стаття 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Зважаючи на те, що орендну плату за користування спірною земельною ділянкою визначено в договорі без проведення її нормативної грошової оцінки, договір оренди земельної ділянки є таким, що суперечить положенням вищевказаних актів цивільного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 4,8769 га, кадастровий номер :02:001:1024, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем (зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису - 13650783) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В той же час, у пункті 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз`яснено, що частиною третьою статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов`язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов`язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов`язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється (стаття 236 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що неможливо повернути вже здійснене користування земельною ділянкою за спірним договором оренди, зобов`язання за цим договором припиняються на майбутнє.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина 1 стаття 216 Цивільного кодексу України).

В даному випадку наслідком недійсності спірного договору є повернення земельної ділянки, яка є предметом оренди за цим договором.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина 1 стаття 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

ФОП Марков Д.О. є стороною Договору оренди землі, укладеного з Петропавлівською районною державною адміністрацією, та, враховуючи передбачені чинним законодавством правові наслідки недійсності правочину, має повернути державі земельну ділянку площею 4,8769 га, кадастровий номер :02:001:1024.

З огляду на викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 4,8769 га, кадастровий номер :02:001:1024, орієнтовною ринковою вартістю 1436800,00 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

Відповідач-2 у відзиві просить застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 стаття 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абзацу 1,2 пункту 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 стаття 261 Цивільного кодексу України).

Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов`язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди, тому положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Відповідно до пункту 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів" початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Зважаючи на те, що в даному спорі прокурор виступає в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, то перебіг позовної давності обчислюється від дня, коли про порушення свого права довідався саме позивач.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу (частина 1 стаття 260 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 Цивільного кодексу України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина 1, 5 стаття 254 Цивільного кодексу України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 стаття 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи прокурор з позовом до суду звернувся 22.12.2018, про що свідчить відбиток штемпеля відділення поштового зв`язку на поштовому конверті (том-1, арк.с. 102).

З урахуванням того, що спірне розпорядження видано відповідачем-1 24.12.2015, а договір оренди землі укладений відповідачами 29.01.2016, трирічний строк звернення до суду із даним позовом прокурором не пропущено, а позов подано в межах строків позовної давності.

Щодо права звернення прокурора до суду, господарський суд враховує таке.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 1,3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до приписів статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини 3,4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

При цьому, на сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Отже, з урахуванням вище викладеного, у розумінні положень статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України прокурор, звертаючись з позовом у справі, повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду, довести належними та допустимими доказами обставини того, що суб`єкт владних повноважень не здійснює або здійснює неналежним чином захист інтересів держави.

Суд звертає увагу на те, що саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії. картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів

Згідно пункту 31 вказаного Положення, Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до п.1, п.п.13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення у порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області наділене повноваженнями розпорядника земельною ділянкою, у тому числі, і на захист права власності.

Як убачається зі змісту позовної заяви, необхідність захисту інтересів держави прокурор аргументував тим, що звернення з цим позовом спрямоване, насамперед, на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

Прокурором зазначено, що 06.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000033 та розпочато досудове розслідування за фактом внесення службовими особами Петропавлівської районної державної адміністрації недостовірних відомостей щодо приналежності земель до категорії нерозподілених (невитребуваних) паїв, до офіційних документів, а саме до розпоряджень голови Петропавліської РДА та договорів оренди землі, що стало підставою для незаконної, за межами конкурентних засад, передачі в оренду ФОП Маркову Д.О. земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України (том-1, арк.с. 90).

Під час досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні Павлоградською місцевою прокуратурою на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено лист №101/1942-17 від 13.07.2017 з приводу надання інформації, що підтверджує належність земельної ділянки загальною площею 102,672, до складу якої входять 22 нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки (паї), у тому числі спірна земельна ділянка площею 4,5299 га, кадастровий номер :02:001:1020, до невизначеної (не витребуваної) земельної ділянки (том-1, арк.с. 78).

На вказаний лист отримано відповідь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.09.2017 №10-4-04-11148/2-17, якою на адресу Павлоградської місцевої прокуратури направлено копію відповідного акту перевірки (том-1, арк.с. 79).

Факт невжиття заходів з боку Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області також підтверджується листом відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №35/308-18 від 23.03.2018, яким визнано факт помилкового включення спірної земельної ділянки до не витребуваних паїв та належність її на теперішній час до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (том-1, арк.с. 84).

Таким чином, Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області ще з 31.08.2017 було відомо про факт незаконного розпорядження спірними земельними ділянками, а отже останнє мало всі підстави для звернення до суду на захист власних інтересів та інтересів держави шляхом пред`явлення до Петропалівської районної державної адміністрації та ФОП Маркова Д.О. про скасування розпорядження визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення. Проте, зазначених дій з боку Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вжито не було.

Отже, зазначений орган не здійснив захист інтересів держави, шляхом звернення до суду з позовом про визнання незаконним та скасування оспорюваного розпорядження та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, що призводить до перебування землі у розпорядженні відповідача-2 поза встановленою чинним законодавством процедурою.

Крім того, факт не здійснення захисту інтересів держави органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та відсутність у нього можливості здійснити такий захист у майбутньому підтверджується тим, що вказаний позов подано прокурором 22.12.2018, тобто за день до закінчення строку позовної давності для оскарження оспорюваного розпорядження від 24.12.2015, якщо цей строк рахувати з дня коли уповноважений орган міг дізнатися про порушення інтересів держави.

Факт незвернення Держгеокадастру до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження щодо внесення.

Отже, бездіяльність позивача щодо невиконання заходів, спрямованих на захист інтересів держави у галузі земельних правовідносин підтверджена прокурором належними та допустимим доказами.

Окрім того, сам факт незвернення Держгеокадастру до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження.

Судом також прийнято до уваги, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, дізнавшись про порушення своїх прав та отримавши листа №04-01-19 від 17.12.2018 від прокуратури про наявність підстав для представництва інтересів у суді, не висловило про намір самостійно звернутися з позовом чи провести перевірку щодо виявлених прокуратурою фактів, водночас не спростувало й твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність (том-1, арк.с.99).

З урахуванням встановлених обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що прокурором правомірно заявлено позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - органу, уповноваженого державою здійснювати функції щодо розпорядження земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача в розмірі 2 643,00 грн., з відповідача-2 на користь позивача в розмірі 2 643,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (51400, місто Павлоград, вулиця Світличної Ганни, 64-а, ) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, 2, ) до відповідачів: Петропавлівської районної державної адміністрації (52700, смт. Петропавлівка, вулиця Героїв України, будинок 62, ), Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації (52700, смт. Петропавлівка, вулиця Героїв України, будинок 62, ) "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" №Р-510/0/350-15 від 24.12.2015.

Визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки площею 4,8769 га, кадастровий номер :02:001:1024, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією (52700, смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області, вулиця Героїв України, будинок 62, ) та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису -13650783.

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, 2, ) земельну ділянку загальною площею 4,8769 га, кадастровий номер :02:001:1024, орієнтовною ринковою вартістю 1436800 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому Фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

Стягнути з Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, (52700, смт.Петропавлівка, Дніпропетровської області, вулиця Героїв України, будинок 62, ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ у м.Київ, , за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 2 643,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ у м.Київ, , за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 2 643,00 грн.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 05.10.2020.

Суддя Ю.Ю. Первушин