ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р.м. ХарківСправа № 5023/2756/11 (922/2790/20)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши матеріали справи

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,
до Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин", м. Харків,
про стягнення 70 230,32грн.
за участю :

учасники справи не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" заборгованість по виплаті заробітної плати за період з березня по вересень 2017р., з лютого по липень 2020р. в загальній сумі 61 270,87 грн., суму середнього заробітку за час затримки виплати остаточного розрахунку з 28.07.2020 по час ухвалення рішення суду станом на 01.09.2020 в сумі 8 959,45 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження справи з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачу, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачу, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Учасники справи у призначене судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, ухвала суду про дату, час та місце розгляду справи позивачем та відповідачем отримана, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, наявними в матеріалах справи.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.165 ГПК України, не скористався, відзив на позов не надав.

Судом надано можливість учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працював на Державному підприємстві "Харківський завод шампанських вин", що підтверджується даними трудової книжки.

27.07.2020 ОСОБА_1 звільнено з ДП "ХЗШВ" згідно наказу від 29.03.2017 № 64-К за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

З Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що надана позивачем до суду, вбачається, що заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 з невиплаченої заробітної плати за березень-вересень 2017р., лютий-липень 2020р. складає 61 270,87 грн.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою суду від 07.09.2020 відповідача було зобов`язано надати суду довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з розбивкою сум заборгованості по місяцях, а також довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 , чого останнім зроблено не було.

Відповідачем твердження позивача про наявність заборгованості з заробітної плати не спростовані, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

За приписами ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 61 270,87 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час затримки виплати остаточного розрахунку з 28.07.2020 по 01.09.2020 в сумі 8 959,45 грн., суд керується наступним.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при наявності спору про розмір належних сум - спір вирішується органом, який і визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку.

Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Оскільки боржник не виплатив усі належні позивачу виплати в день звільнення, розмір яких сторонами не оспорюється, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з боржника на користь заявника середнього заробітку за час затримки виплати.

Середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні розраховується згідно з Порядком, затвердженим Постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 .

Виходячи з п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Заявником наданий розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 28.07.2020 по час ухвалення рішення суду станом на 01.09.2020, відповідно до якого сума заборгованості боржника перед ОСОБА_1 складає 8 959,45 грн.

Суд зазначає, що наданий заявником розрахунок боржником не спростований, контррозрахунок не наданий.

Дослідивши наданий заявником розрахунок, перевіривши правомірність нарахування середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в сумі 8 959,45 грн., яку заявник просить стягнути в позовній заяві.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є цілком обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, керуючись положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. покладає на відповідача.

Керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 232, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" (, адреса: 61017, м. Харків, вул. Лозівська, 20) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість з заробітної плати в сумі 61 270,87 грн., середній заробіток за час затримки виплати остаточного розрахунку за період з 28.07.2020 по 01.09.2020 у сумі 8 959,45 грн.

Стягнути з державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" (, адреса: 61017, м. Харків, вул. Лозівська, 20) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок UA0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) 2 102,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "05" жовтня 2020 р.

Суддя В.О. Яризько