СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" вересня 2020 р. Справа № 905/514/19
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Білецька А.М., Радіонова О.О.
при секретарі судового засідання: Мартинчук М.В.
за участю представників:
від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь Донецької області (вх.№1751 Д/3 від 20.07.2020р.)
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене22.04.2020р. (повний текст складено та підписано 22.04.2020р. у м.Харкові)
у справі№905/514/19 (суддя Лейба М.О.)
за позовомФізичної особи підприємця Шария Олексія Миколайовича, м.Маріуполь Донецької області
доВиконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь Донецької області
провизнання договору укладеним у запропонованій редакції

В С Т А Н О В И В:
Фізична особа підприємець Шарий Олексій Миколайович, м.Маріуполь Донецької області, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, про визнання укладеним договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у запропонованій у позовній заяві редакції.
Рішенням господарського суду Донецької області від 10.06.2019р. (повний текст складено та підписано 10.06.2019р.) у справі №905/514/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2019р (повний текст складено та підписано 18.09.2019р.)., у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.01.2020р. у справі №905/514/19 названі судові акти скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.
Рішенням господарського суду Донецької області від 22.04.2020р. (повний текст складено та підписано 22.04.2020р.) у справі №905/514/19 позовні вимоги задоволено, визнано укладеним договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Виконавчий комітет Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2020р. (повний текст складено та підписано 22.04.2020р.) у справі №905/514/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця Шария Олексія Миколайовича.
При цьому скаржником зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на сукупність наступних обставин:
- позивачем не надано доказів на підтвердження наявності порушеного права;
- пунктом 3 Типових правил передбачено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Типові правила не встановлюють заборони або обмеження для органів місцевого самоврядування щодо встановлення обмежень або заборони по розміщенню конструкцій зовнішньої реклами в історичній частині м.Маріуполя. У зв`язку з тим, що у центральній частині м.Маріуполя знаходиться історичний ареал міста, який включений до списку історичних населених місць України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №878 від 26.07.2001р., то органи місцевого самоврядування зобов`язані забезпечувати збереження історичних та культурних пам`яток, а тому встановлення заборони щодо розміщення конструкцій зовнішньої реклами в центральній частині м.Маріуполя створює умови для регулювання відносин у сфері збереження світової спадщини і не заважає, а врегульовує діяльність суб`єктів господарювання на такій території;
- Фізичній особі підприємцю Шарию О.М. було направлено відповідь №725-39049-03 від 26.12.2018р. стосовно укладення договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів та лист щодо допущеної технічної помилки в тексті щодо написання дати заяви позивача (замість 26.12.2018р. була вказана дата 12.10.2018р.), а отже підстави для звернення з позовом не знайшли свого підтвердження;
- Фізичною особою підприємцем Шарим О.М. неодноразово порушувались істотні умови договорів про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, зокрема щодо внесення своєчасної плати, що спричиняє шкоду економічним інтересам держави;
- позивач є військовослужбовцем, однак, усупереч діючому законодавству, зокрема Закону України «Про підприємництво» та Закону України «Про запобігання корупції», здійснює підприємницьку діяльність.
Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2020р. у справі №905/514/19 відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, зобов`язано позивача у строк до 11.08.2020р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу.
На поштову адресу суду 10.08.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Фізичної особи підприємця Шария Олексія Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку). За коротким змістом відзиву позивач зауважує, що всі доводи відповідача дублюють його правову позицію, яка досліджувалась, у тому числі Верховним Судом, нових доказів не надано, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Медуниці О.Є., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.08.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 12.08.2020р. призначив справу №905/514/19 до розгляду на 09.09.2020р.
У судовому засіданні 09.09.2020р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін. Заслухавши пояснення представників сторін, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія оголосила перерву у судовому засіданні до 30.09.2020р., що відображено безпосередньо у протоколі судового засідання.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 29.09.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Радіонова О.О.
У судове засідання 30.09.2020р. представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи, позиція Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області викладена безпосередньо в апеляційній скарзі, а позиція Фізичної особи підприємця Шария О.М. у відзиві на неї. Крім того, позиція сторін була висловлена їх представниками у судовому засіданні 09.09.2020р.
Судом також враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.
Керуючись наведеними приписами законодавства, зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, судова колегія визнала за можливе розглянути справу №905/514/19 за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації не здійснювався, складено протокол.
У судовому засіданні 30.09.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні 09.09.2020р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 07.06.2006р. ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису про державну реєстрацію 2 011393 (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В02 №137373).
Виконавчий комітет Маріупольської міської ради Донецької області рішеннями №328 від 20.08.2014р., №215 від 21.05.2014р., №294 від 16.07.2014р. Про розгляд звернень суб`єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м.Маріуполя продовжив Фізичній особі-підприємцю Шарию Олексію Миколайовичу термін дії дозволів на розміщення 35 (тридцяти п`яти) спеціальних конструкцій зовнішньої реклами розміром 3мх6м терміном на п`ять років, у тому числі конструкцій, розміщених за адресами:
- пр.Леніна, 108, номер за схемою 982 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- пр.Леніна, 104, номер за схемою 1015 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- пр.Леніна, 108, номер за схемою 1016 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- пр.Леніна, 111а, номер за схемою 1017 з 19.02.2014р. по 19.02.2019р.;
- вул.Артема, 51, номер за схемою 1018 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул.Артема, 54, номер за схемою 1019 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул.Артема, 58, номер за схемою 1020 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул.Артема, 65, номер за схемою 1021 з 19.02.2014р. по 19.02.2019р.;
- вул.Артема, 80, номер за схемою 1022 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул.Артема, 72, номер за схемою 1023 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул.Металургів, 67, номер за схемою 1024 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул.Металургів, 69, номер за схемою 1025 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул.Нахімова, 103, номер за схемою 1026 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.;
- вул. Артема, 88, номер за схемою 1124 з 18.02.2014р. по 18.02.2019р.
Згідно з умовами договорів купівлі-продажу №05/06 від 05.06.2017р., №20/06 від 20.06.2017р., №12/05 від 12.05.2017р. та №10/07 від 10.07.2017р. позивач продав, а Приватне підприємство Вест Клайф купило спеціальні конструкції зовнішньої реклами розміром 3,0мх6,0м кожна, у тому числі і зазначені вище конструкції.
Як убачається з актів приймання-передачі від 05.06.2017р. до договору купівлі-продажу №05/06 від 05.06.2017р., від 20.06.2017р. до договору купівлі-продажу №20/06 від 20.06.2017р., від 12.05.2017р. до договору купівлі-продажу №12/05 від 12.05.2017р., від 10.07.2017р. до договору купівлі-продажу №10/07 від 10.07.2017р. Фізична особа-підприємець Шарий О.М. передав Приватному підприємству Вест Клайф спеціальні конструкції зовнішньої реклами.
Зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що ОСОБА_1 01.09.2017р. припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням (номер запису 7011393).
Між Фізичною особою-підприємцем Шарий О.М. та Приватним підприємством Вест Клайф 10.07.2018р. були укладені додаткові угоди до вищевказаних договорів купівлі-продажу, на підставі яких Приватне підприємство Вест Клайф повернуло у власність позивача частину придбаних рекламних конструкцій (білбордів розміром 3,0мх6,0м, які розташовані в центральній частині м.Маріуполя).
Як свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 16.07.2018р. ОСОБА_1 повторно зареєструвався як фізична особа-підприємець.
Позивач 11.10.2018р. звернувся до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області із заявою на укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у загальній кількості 23 конструкції, у тому числі конструкції номери за схемою 982, 1015, 1016, 1017, посилаючись на те, що видані йому раніше Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області дозволи на розміщення зовнішньої реклами є діючими, оскільки відповідно до ст.5 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції автоматично продовжили свою дію до дня закінчення антитерористичної операції на території м.Маріуполя.
За результатами розгляду названої заяви, листом №30.9-31645-30.1 від 15.11.2018р. Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради Донецької області, як уповноважений орган, повідомило Фізичну особу-підприємця Шарий Олексія Миколайовича про те, що рекламні конструкції (номери за схемою 982, 1015, 1016, 1017) належать Приватному підприємству Вест Клайф та відповідно до рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №291 від 14.12.2017р. підлягають демонтажу.
26.12.2018р. позивач звернувся до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області із новою заявою на укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у загальній кількості 14 конструкції, а саме конструкції зовнішньої реклами згідно з номерами за схемою 982, 1015, 1016, 1017, 1018, 1019, 1020, 1021, 1022, 1023, 1024, 1025, 1026, 1124.
У відповідь на зазначену заяву Головне управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради Донецької області листом №30.9-39049-30.1 від 12.02.2019р. повідомило позивача про недоцільність укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, оскільки Фізична особа-підприємець Шарий О.М. неналежним чином виконував умови укладених раніше договорів та оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, а відповідно до ст.2 Закону України Про підприємництво та ст.3 Закону України Про запобігання корупції існує пряма заборона на зайняття підприємницькою діяльністю військовослужбовцями.
Відмова Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області укласти договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів стала підставою звернення Фізичної особи-підприємця Шарий О.М. з розглядуваним позовом до суду.
Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Предметом розгляду є питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання укладеним між Фізичною особою-підприємцем Шарий О.М. та Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів (у запропонованій позивачем редакції).
Укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється ст.187 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.649 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Так, відповідно до ст.187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.
Згідно з ч.ч.3, 4, 7 ст.179 ГК України укладання господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, встановлено Законом України "Про рекламу", Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р. (далі - Типові правила) та іншими нормативними актами.
Згідно з ч.1 ст.16 Закону України Про рекламу розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Розміщення зовнішньої реклами на пам`ятках національного або місцевого значення та в межах зон охорони цих пам`яток, історичних ареалів населених місць здійснюється відповідно до цього Закону на підставі дозволів, які оформляються за участю органів виконавчої влади, визначених Законом України "Про охорону культурної спадщини" (ч.4 ст.16 Закону України Про рекламу).
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про охорону культурної спадщини державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється (ст.6-1 Закону України Про охорону культурної спадщини).
Отже, обставини наявності чи відсутності у Фізичної особи-підприємця Шарий О.М. дозволів на розміщення зовнішньої реклами є обставинами, які мають істотне значення для правильного вирішення спору у розглядуваній справі.
За змістом пунктів 3, 24, 32 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності. Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу. Плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).
Згідно з абз.2 ч.1 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав: звернення суб`єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця. Дія документа дозвільного характеру припиняється через десять робочих днів із дня прийняття (винесення) дозвільним органом рішення про анулювання такого документа, якщо інше не передбачено законом (ч.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності).
З аналізу названої норми вбачається, що передбачений нею порядок анулювання документів дозвільного характеру передбачає прийняття (винесення) дозвільним органом рішення про анулювання такого документа. При цьому, як вірно зазначено місцевим господарським судом, автоматичного анулювання дозвільних документів чинне законодавство не передбачає.
Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №46 від 22.03.2017р. затверджено Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м.Маріуполя (далі - Положення) (додатком 3 до Положення є примірний договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів), яке відповідно до п.1.2 регулює відносини між органами місцевого самоврядування та юридичними і фізичними особами, що виникають у процесі розміщення зовнішньої реклами на території м.Маріуполя.
Розділом 4 названого Положення унормовано порядок подання заявки та одержання дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Зокрема, пунктом 4.13 передбачено, що у разі прийняття рішення про надання дозволу керівник робочого органу протягом п`яти робочих днів підписує обидва примірники дозволу, скріплює їх печаткою робочого органу та готує проект договору на тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності.
Порядок оплати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій, які знаходяться у комунальній власності, встановлений у розділі 6 Положення. Так, відповідно до п.6.10 Положення проект договору розробляється робочим органом, узгоджується в юридичному департаменті міської ради та підписується першим заступником міського голови і особою, що розповсюджує зовнішню рекламу в трьох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один примірник договору надається розповсюджувачу зовнішньої реклами і є підставою для оплати через установу банку, другий примірник знаходиться в робочому органі, третій - передається до департаменту фінансів міської ради для обліку та контролю.
Пунктом 6.7 Положення передбачена формула, за якою здійснюється розрахунок плати за розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами. Порядок оплати визначається в договорі за узгодженням з Департаментом фінансів міської ради.
У пункті 6.9 Положення унормовано, що розрахунок оплати здійснюється робочим органом.
Відповідно до п.4.22 Положення у разі набуття права власності на рекламний засіб іншою особою або передачі його в оренду дозвіл підлягає переоформленню. Особа, яка набула право власності на рекламний засіб або орендувала його, протягом одного місяця з дня виникнення права власності (користування) рекламним засобом звертається до робочого органу із заявою у довільній формі про переоформлення дозволу. Рішення про переоформлення дозволу або про відмову у його переоформленні приймається виконавчим комітетом Маріупольської міської ради. Відмова у переоформленні дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством. Переоформлення дозволу фіксується в журналі реєстрації.
Згідно з п.4.23 Положення дозвіл скасовується до закінчення строку дії на підставі рішення виконавчого органу ради за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами, у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців або не переоформлення дозволу в установленому порядку. Рішення про скасування дозволу фіксується в журналі реєстрації та надсилається робочим органом розповсюджувачу зовнішньої реклами.
Отже, як вірно зазначено місцевим господарським судом, підставою для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами є наданий у встановленому порядку дозвіл та укладений між робочим органом (Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області) та розповсюджувачем (Фізичною особою-підприємцем Шарим О.М.) договір на тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, укладання якого за наявності дозволу є обов`язковим у силу вимог чинного законодавства.
Як зазначалося вище за текстом постанови, рішеннями №328 від 20.08.2014р., №215 від 21.05.2014р., №294 від 16.07.2014р. Про розгляд звернень суб`єктів господарської діяльності щодо розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м.Маріуполя відповідач продовжив позивачу термін дії дозволів на розміщення 35 (тридцяти п`яти) спеціальних конструкцій зовнішньої реклами розміром 3мх6м терміном на п`ять років.
На підставі аналізу матеріалів справи, зокрема змісту договорів купівлі-продажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами №05/06 від 05.06.2017р., №20/06 від 20.06.2017р., №12/05 від 12.05.2017р., №10/07 від 10.07.2017р. (укладених між позивачем та Приватним підприємством Вест Клайф), а також додаткових угод до них від 10.07.2018р. (на підставі яких Приватне підприємство Вест Клайф повернуло у власність позивача частину придбаних рекламних конструкцій), господарський суд Донецької області дійшов вірного висновку про те, що власником спеціальних конструкцій/рекламних засобів, які є предметом додаткових угод до договорів купівлі-продажу, і, відповідно, фактичним користувачем місць для розміщення таких засобів (конструкцій) є Фізична особа-підприємець Шарий О.М. (розповсюджувач зовнішньої реклами).
У свою чергу, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із письмовою заявою про скасування дозволів на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та, відповідно, доказів прийняття Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області рішення про скасування таких дозволів відповідно до п.4.23 Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м.Маріуполя. Разом з іншим, до матеріалів справи не додано доказів прийняття відповідачем рішення про анулювання документа дозвільного характеру згідно з ч.7 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності. За таких обставин, видані Фізичній особі-підприємцю Шарий О.М. як розповсюджувачу реклами, дозволи на розміщення зовнішньої реклами до закінчення строку їх дії не анульовані та не скасовані.
Відповідно до ст.5 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.
Згідно з ч.15 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, вважаються такими, що подовжили строк своєї дії на період проведення антитерористичної операції, про що дозвільні органи протягом трьох днів вносять відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Оскільки м.Маріуполь (Маріупольська міська рада) включене до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, враховуючи, що з 14.04.2014р. та по сьогоднішній день на території м.Маріуполя триває проведення антитерористичної операції (на даний час, після 30.04.2018р. - Операція об`єднаних сил), беручи до уваги, що Шарий О.М. зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність з надання рекламних послуг, у тому числі і щодо розміщення реклами на засобах зовнішньої реклами (білбордах), на території м.Маріуполя, строк дії наявних у позивача дозволів (які є підставою для розміщення спірних засобів зовнішньої реклами і укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів) закінчився у період проведення на території м.Маріуполя антитерористичної операції. З урахуванням встановлених обставин справи та приписів ст.5 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та ч.15 ст.4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, дозволи позивача на розміщення засобів зовнішньої реклами є дійсними, оскільки автоматично продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції на території м.Маріуполя.
Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, договори про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, які були укладені сторонами по справі, припинили свою дію, у зв`язку з чим Фізична особа-підприємець Шарий О.М. 11.10.2018р. та 26.12.2018р. звернувся до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області з заявами про укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.
З огляду на наявність відповідних дозволів у позивача та припинення дії договорів про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів між Фізичною особою підприємцем Шарим О.М. та Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області є обов`язковим в силу вимог чинного законодавства.
Беручи до уваги, що позивач направив оферту відповідачеві (що узгоджується із приписами статей 638, 641 ЦК України), як уповноваженому органу щодо укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, обов`язковість укладання якого між розміщувачем реклами (позивачем) та уповноваженим дозвільним органом (відповідачем) передбачена законодавством, враховуючи, що оферта містить істотні умови договору найму (у тому числі щодо ціни (орендної плати), оскільки в розділі 3 (Порядок розрахунків) міститься посилання на порядок визначення розміру орендної плати в порядку, визначеному Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, що свідчить про досягнення згоди щодо цієї істотної умови), відповідає умовам договору, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №46 від 22.03.2017р. (додаток 3 до Положення) та викладена в наданому до позовної заяви проекті договору, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про вжиття позивачем усіх передбачених законодавством заходів для укладення такого договору та не вчинення відповідачем обов`язкових дій щодо його укладення. За таких обставин правомірним є висновок господарського суду Донецької області про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Виконавчий комітет Маріупольської міської ради Донецької області посилається на встановлення заборони щодо розміщення конструкцій зовнішньої реклами в центральній частині м.Маріуполя. Разом з тим, зазначений довод був предметом дослідження місцевого господарського суду, який правомірно наголосив, що вказані обставини не впливають на висновок суду щодо обов`язковості укладення договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у силу чинного законодавства, оскільки предметом спору в даному випадку є питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання укладеним між позивачем та відповідачем такого договору, а відтак у предмет доказування у розглядуваній справі не входять обставини щодо наявності чи відсутності порушення позивачем (розповсюджувачем) вимог щодо заборони з розміщення конструкцій зовнішньої реклами. Тобто, вказані посилання відповідача можуть бути предметом дослідження іншого позовного провадження, оскільки не входять у коло тих доказів, які підлягають дослідженню у межах заявленого позову.
Східним апеляційним господарським судом не приймаються посилання Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області на те, що Фізичною особою підприємцем Шарим О.М. неодноразово порушувались істотні умови раніше укладених договорів про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, зокрема щодо внесення своєчасної плати. За висновками судової колегії, такі твердження апелянта не звільняють останнього від виконання визначеного законом обов`язку щодо укладення договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, разом з іншим, зазначено, що позивач є військовослужбовцем, однак усупереч діючому законодавству, зокрема Закону України «Про підприємництво» та Закону України «Про запобігання корупції», здійснює підприємницьку діяльність. Однак, у постанові Донецького апеляційного суду від 20.06.2019р. у справі №264/2319/19 зроблено висновок про те, що Фізична особа підприємець Шарий О.М. носить звання рядового складу та займає посаду стрільця-помічника гранатометника 1 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює наявність у нього статусу військової посадової особи, оскільки він не обіймає посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. За таких обставин ОСОБА_1 не є особою, якій статтею 25 Закону України «Про запобігання корупції» заборонено здійснювати підприємницьку діяльність під час перебування ним на контрактній службі в Збройних Силах України.
Інші доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією як такі, що спростовані викладеними вище висновками господарських судів та не впливають на правомірність прийнятого місцевим господарським судом рішення.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2020р. (повний текст складено та підписано 22.04.2020р.) у справі №905/514/19 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2020р. (повний текст складено та підписано 22.04.2020р.) у справі №905/514/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 30.09.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 05.10.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя А.М. Білецька

Суддя О.О. Радіонова