УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

05.10.2020Справа № 910/12445/20

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкінська 31-А" 01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, будинок 31-А

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дантеус" 01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, будинок 31-А

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкінська 31-А" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дантеус" про витребування майна, а саме у Товариства з обмеженою відповідальністю "Датнеус" нежилі приміщення №№1 - 13 групи приміщень №47 в будинку 31-А по вул. Пушкінська в м. Києві на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на здійснення відповідачем протиправного захоплення спірного об`єкту нерухомого майна, що є спільною власністю мешканців будинку по вул. Пушкінська, 31А в м. Києві, та проведення в ньому незаконного ремонту, внаслідок внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно недостовірних відомостей.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 року залишено позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкінська 31-А" без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви із зазначенням номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача; чи обґрунтованими доводами про те, що такі відомості щодо учасників справи позивачу не відомі;

- подання до суду належних та допустимих письмових доказів на підтвердження вартості спірного майна - нежитлових приміщень №№ 1-13 групи приміщень 47 в будинку 31-А по вул. Пушкінська в м. Києві;

- подання до суду належних та допустимих доказів сплати судового збору у належному порядку та розмірі, враховуючи документально підтверджену вартість спірного нерухомого майна.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 року, судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданого позову, за умови усунення яких саме у спосіб, встановлений судом, позовна заява підлягає прийняттю до розгляду, а провадження у справі за таким позовом - відкриттю в силу приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що ухвали суду надсилаються сторонам в порядку, встановленому ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, та з додержанням вимог ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 519 ухвала Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 року про залишення позовної заяви без руху, яка направлялась на адресу місцезнаходження позивача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПУШКІНСЬКА, будинок 31-А, була вручена позивачу 11.09.2020 року, таким чином, строк на усунення недоліків становив до 21.09.2020 року включно.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва 21.09.2020 року від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкінська 31-А" надійшло клопотання б/н від 21.09.2020 року про усунення недоліків позовної заяви.

Однак, як встановлено судом, на виконання вимог ухвали суду від 01.09.2020 року позивачем надана тільки інформація щодо засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача, а також пояснення щодо підстав зазначеної в позовній заяві вартості спірного майна. Доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі позивачем суду не надано.

Натомість, до клопотання про усунення недоліків позовної заяви позивачем додано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому останній посилається на здійснення ОСББ "Пушкінська 31-А" захисту в судовому порядку права співвласників на житло, що, за твердженням позивача, включає в себе право на вільне володіння, користування та управління спільним майном загального користування житлового будинку, що забезпечує його нормальне функціонування.

Розглядаючи клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суд зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В свою чергу суд звертає увагу, що правове регулювання житлових прав встановлено як ст. 47 Конституції України так і нормами Цивільного, Житлового, Сімейного кодексів України та комплексом спеціальних нормативних актів.

Згідно з аналізу статей 6, 9 Житлового кодексу УРСР суд зазначає, що житлові права необхідно розуміти як передбачену законом можливість практичної реалізації житлових прав для задоволення власних житлових потреб, що полягають у володінні та користуванні житловими приміщеннями у будинках різних форм власності, при забезпеченні державою режиму недоторканності таких приміщень.

Тобто, зазначеними приписами регулюється право користування громадянами житловими приміщеннями та будинками, до яких відносяться квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати в квартирах чи одноквартирних будинках, а також інші приміщення, призначені за визначенням ст. 6 Житлового кодексу УРСР для постійного або тимчасового проживання людей, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків, що завершені будівництвом та віднесені у встановленому порядку до житлового фонду.

З урахуванням викладеного, в контексті визначення змісту житлових прав, учасників житлових правовідносин та враховуючи предмет позову у даній позовній заяві щодо витребування об`єкту нерухомого майна (нежилих приміщень), що є спільною власністю мешканців будинку, суд приходить до висновку про неможливість поширення вищевказаних правових норм, що регулюють житлові права, на зазначені у позові правовідносини та, відповідно, віднесення даного спору до категорії, за якими позивач має право на відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, приймаючи до уваги ненаведення позивачем умов, з якими в розумінні п. 3 ч. 1 ст. с. 8 Закону України "Про судовий збір" пов`язується можливість відстрочення судом сплати судового збору, за відсутністю підстав для прийняття рішення про відстрочення, визначених вказаною статтею, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСББ "Пушкінська 31-А" про відстрочення сплати судового збору.

При цьому здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

З урахуванням викладеного, зважаючи на наявні докази та зміст останніх, позивачем не усунуто недоліки, які були підставою для залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Тобто зазначені вимоги до позовних заяв, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкінська 31-А" про стягнення витребування майна вважається неподаною і повертається заявнику.

Разом з тим суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 162, 163, 164, 174, 233-235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкінська 31-А" про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкінська 31-А" про витребування майна вважати неподаною та повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 05.10.2020 року та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон