ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"30" вересня 2020 р. Справа №914/2964/13
Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,
суддів: Матущака О.І.,
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Кобзар О.В.,
явка учасників справи:
від позивача Кінь А.В. - представник, Хміль Н.С. директор;
від відповідача-1 не з`явився;
від відповідача-2 Роман Н.О.;
від третьої особи не з`явився;
розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Хіко» б/н від 24.06.2020 (вх. № 01-05/1890/20 від 26.06.2020)
про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 (головуючий суддя Желік М.Б., судді Костів Т.С., Малех І.Б.)
у справі №914/2964/13
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хіко», м. Львів,
до відповідача-1 приватного підприємства «Нива - В.Ш.» в особі Львівської філії №14, м. Львів,
до відповідача-2 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (правонаступник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), м. Львів,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ,
про визнання недійсними результатів прилюдних торгів,
30.07.2013 в Господарський суд Львівської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Хіко» (далі по тексту ТОВ «Хіко») з позовом до Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» в особі Львівської філії №14 (далі по тексту ПП «Нива - В.Ш.») та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, що відбулись 25.07.2013, на яких продано нежитлові приміщення першого поверху літ. 24 по 37, загальною площею 463,8 м. кв., що знаходяться в будинку «А-9» за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, 2, реєстраційний номер 22739447.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про обставини подання Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», як стягувачем у виконавчому провадженні, заяви до виконавчої служби та філії № 14 Приватного підприємства "Нива - В.Ш.", як спеціалізованої організації з проведення прилюдних торгів заяви про повернення виконавчого документа без виконання і зняття з реалізації предмета іпотеки. Проте, оскільки, прилюдні торги не були зупинені та у подальшому здійснено продаж предмета іпотеки, зазначене, на думку позивача є порушенням його прав власника та підставою для задоволення позову. При цьому позивач посилався на приписи статей 203, 215 Цивільного кодексу України, статей 47, 50 Закону України "Про виконавче провадження".
Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 вищезазначений позов задоволено, визнано недійсними протокол №1413285-2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), яке належить на праві власності ТОВ «Хіко» та акт державного виконавця від 26.07.2013 про реалізацію предмета іпотеки.

У вказаному рішенні, місцевий господарський суд дійшов до висновку про недійсність прилюдних торгів, з огляду на відсутність підстав для їх проведення, за наявності заяви, поданої повноважним представником ПАТ «Укрсоцбанк» до Управління державної виконавчої служби та організатора прилюдних торгів про повернення виконавчого документа без виконання та зняття арешту з нерухомого майна. При цьому суд керувався приписами статті 215 Цивільного кодексу України, статей 11, 47, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 у справі №914/2964/13, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2014, задоволено апеляційні скарги Приватного підприємства «Нива - В.Ш.» та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. Скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 про задоволення позову. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Хіко» щодо визнання недійсними проведення торгів Приватним підприємством «Нива - Н.Ш.» в особі Львівської філії №14 від 25.07.2013 з реалізації нежитлових приміщень першого поверху літ. 24-37 загальною площею 463,8 кв. м., що знаходяться в будинку «А-9» за адресою: м. Львів, вул. С.Петлюри, 2. Здійснено розподіл судових витрат.

26.06.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ «Хіко» б/н від 24.06.2020 про перегляд за нововиявленими обставинами вище постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 в справі №914/2964/13.

В якості нововиявленої обставини ТОВ «Хіко» посилається на обставини, викладені в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №813/3333/17, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020, якою було визнано протиправними дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо: (1)відмови повернути виконавчий напис нотаріуса №4329, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк»; (2)відмови зняття арешту, накладеного на нерухоме майно нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 463,8 кв.м., позначені в поверхневому плані літерами « 24», « 25», « 26», « 27», « 28», « 29», « 30», « 31», « 32», « 33», « 34», « 35», « 36», « 37», що знаходяться у будинку «А-9» за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, 2, а також (3)відмови зняття з реалізації на прилюдних торгах, призначених на 25.07.2013 вищевказаного майна.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі №914/2964/13 задоволено заяву судді-доповідача Дубник О.П. про самовідвід у даній справі. Прийнято самовідвід судді Дубник О.П. у розгляді справи №914/2964/13 та передано її для здійснення автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

За наслідками здійснення автоматизованого розподілу справи головуючим суддею визначено Бойко С.М., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020.

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у своєму відзиві просить залишити без розгляду заяву ТОВ «Хіко» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 в справі №914/2964/13.

В обґрунтування відзиву зазначає, що заява ТОВ «Хіко» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 в справі №914/2964/13 подана після закінчення трирічного строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 321 ГПК України, а такий строк не підлягає поновленню відповідно до ч. 3 ст. 321 ГПК України.

Окрім того, зазначає, що обставини на які ТОВ «Хіко» покликається як на нововиявлені, не є такими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, тотожні тим, що були підставами позову та вже досліджувались судами та не є істотними, оскільки не мають жодного значення для вирішення спору.

Покликання заявника на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №813/3333/17, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020, є безпідставними, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

В судове засідання 30.09.2020 з`явились представники позивача та відповідача-2. Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за їх відсутності.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними в справі доказами.

Представник заявника (позивача) підтримав доводи, викладені в поданій ним заяві, просив переглянути за нововиявленими обставинами постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 в справі №914/2964/13 та скасувати її прийнявши нову постанову про залишення без змін рішення місцевого господарського суду про задоволення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів заяви позивача, просив відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Хіко» б/н від 24.06.2020 (вх. № 01-05/1890/20 від 26.06.2020) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 у справі №914/2964/13.

У відповідності до ч. 2 ст. 235 ГПК України дана справа за заявою ТОВ «Хіко» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 в справі №914/2964/13 розглядається судом за правилами, встановленими ГПК України для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд, а саме згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі 1 «Апеляційне провадження» розділу IV «Перегляд судових рішень» ГПК України.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в заяві про перегляд постанови за нововиявленими обставинами та відзиві на неї, колегія суддів вважає, що заява ТОВ «Хіко» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 в справі №914/2964/13 підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 321 ГПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

За умовами пункту 1 частини 2 статті 321 ГПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Апеляційним судом встановлено, що заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 у справі №914/2964/13, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2014, яка набрала законної сили 06.11.2013 року та є чинною.

В якості нововиявленої обставини ТОВ «Хіко»(заявник) посилається на обставини, викладені в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №813/3333/17, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 (яка набула чинності та переглядається в касаційному порядку), яким визнано протиправними дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо: відмови повернути виконавчий напис нотаріуса №4329, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк»; відмови зняття арешту, накладеного на нерухоме майно нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 463,8 кв.м., позначені в поверхневому плані літерами « 24», « 25», « 26», « 27», « 28», « 29», « 30», « 31», « 32», « 33», « 34», « 35», « 36», « 37», що знаходяться у будинку «А-9» за адресою: м. Львів, вул. С. Петлюри, 2, а також відмови зняття з реалізації на прилюдних торгах, призначених на 25.07.2013 вищевказаного майна.

Із заявою про перегляд постанови апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами позивач(заявник) звернувся до Західного апеляційного господарського суду лише 26.06.2020.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що ТОВ «Хіко»(заявник) подав заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 321 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 321 ГПК України унормовано, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Аналіз вищезазначеної статті дає підстави вважати, що за своєю правовою природою встановлений цією нормою строк у три роки є преклюзивним (припиняючим), тобто таким, сплив якого спричиняє припинення самого права, за реалізацією якого звертається особа, та він не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.

Таким чином, можливість поновлення процесуального строку, встановленого частиною 2 статті 321 ГПК України, в межах якого учасник справи може подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з підстав, визначених пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України, процесуальним законом виключається.

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку заявником, підставою для подачі заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, визначено пункт 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №813/3333/17, на яке заявник посилається як на нововиявлену обставину, набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку, а саме 09.06.2020.

Проте із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ТОВ «Хіко» звернулось до Західного апеляційного господарського суду лише 26.06.2020, тобто за спливом трьох років з дня набрання законної сили постановою апеляційного суду, яку заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Отже, ТОВ «Хіко» подало заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 321 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 321 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строки, визначені у частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Аналіз вищезазначеної статті дає підстави вважати, що за своєю правовою природою встановлений цією нормою строк у три роки є преклюзивним (припиняючим), тобто таким, сплив якого спричиняє припинення самого права, за реалізацією якого звертається особа, та він не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.

Таким чином, можливість поновлення процесуального строку, встановленого частиною другою статті 321 Господарського процесуального кодексу України, в межах якого учасник справи може подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з підстав, визначених пунктом 1 частини другою статті 320 Господарського процесуального кодексу України, процесуальним законом виключається.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №910/9927/13, від 19.02.2019 у справі №910/3600/14, від 11.02.2020 у справі №15/282.

При застосуванні норм процесуального права колегія суддів враховує також усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає застосуванню як джерело права.

Зокрема у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, яку цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо яку цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

У справі "Желтяков проти України" (Заява N 4994/04) суд також наголосив, що рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії", N 69529/01, пп. 27 - 28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2, N 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

При цьому суд апеляційної інстанції керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі заявником не зазначено й не обґрунтовано.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявником пропущено присічний строк на подання заяви про перегляд постанови апеляційного господарського суду від 06.11.2013 за нововиявленими обставинами, то така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання заяви і її розгляд покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 118, 234, 320, 321 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Хіко» б/н від 24.06.2020 (вх. № 01-05/1890/20 від 26.06.2020) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2013 у справі №914/2964/13 залишити без розгляду.

Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд заяви покладаються на товариство з обмеженою відповідальністю «Хіко».

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Судді О.І. Матущак

Г.Г. Якімець

Дата складення повного тексту ухвали 01.10.2020.