ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м.Харків Справа № 913/71/20

Провадження №15/913/71/20

За позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул.Госпітальна, буд.12-Г, м.Київ, 01001)

в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (вул.Енергетиків, буд.36, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404)

до відповідача-1 - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мирна долина» (вул.Совхозна, буд.16, кв.1, с.Огульчанськ Сорокинського району Луганської області, 94454)

відповідача-2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 6 044 928 грн 36 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Славич В.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача-1: представник не прибув;

від відповідача-2: представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») 04.02.2020 звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до відповідача-1 - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мирна долина» (далі - СТОВ «Мирна долина»), та відповідача-2 - ОСОБА_1 (далі - Анцупов І.А.) про:

- стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором кредитної лінії від 15.05.2014 №249 станом на 20.01.2020 у сумі 5 348 139 грн 90 коп., у т.ч.: строкові проценти за користування кредитом за період з 01.01.2020 по 19.01.2020 - 34 262 грн 30 коп., прострочені проценти за користування кредитом за період з 06.04.2016 по 31.12.2019 - 2 466 885 грн 22 коп., 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 06.04.2016 по 19.01.2020 - 341 065 грн 57 коп., 3% річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 06.04.2016 по 19.01.2020 - 264 112 грн 18 коп., інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з березня 2016 року по грудень 2019 року - 1 359 000 грн 00 коп., інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з березня 2016 року по грудень 2019 року - 882 814 грн 63 коп.;

- стягнення з відповідача-1 заборгованості за договором кредитної лінії від 15.05.2014 №249 за період з 28.08.2015 по 05.04.2016 у сумі 696 788 грн 46 коп., у тому числі: прострочені проценти за користування кредитом за період з 28.08.2015 по 05.04.2016 - 400 950 грн 37 коп., 3% річних за прострочення боргу за кредитом за період з 28.08.2015 по 05.04.2016 - 54 675 грн 05 коп.; 3% річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 28.08.2015 по 05.04.2016 - 23 255 грн 04 коп.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з березня 2015 року по березень 2016 року - 150 000 грн 00 коп., інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з березня 2015 року по березень 2016 року - 67 908 грн 00 коп.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.05.2014 між АТ «Ощадбанк» як банком та СТОВ «Мирна долина» як позичальником укладений договір кредитної лінії №249.

Як вказав позивач, банк свої обов`язки, передбачені кредитним договором, виконав повністю, а позичальник порушив умови договору щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування ним.

Для забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 15.05.2014 між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено договір поруки №249/31, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.

Ухвалою господарського суду від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначене на 11.03.2020.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2020 провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №912/1120/16.

Ухвалою господарського суду від 12.08.2020 провадження у справі поновлено; призначено підготовче засідання на 02.09.2020.

Ухвалою господарського суду від 02.09.2020 закрите підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2020.

У судове засідання 01.10.2020 сторони не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, зокрема, відповідачі шляхом розміщення відповідного повідомлення на сайті суду.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачі відзивів на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

15.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке у подальшому перейменоване на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», як банком та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Мирна долина» як позичальником укладений договір кредитної лінії №249 (далі - договір №249), за умовами якого банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (п.2.1 договору №249).

Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 14.05.2015 (п.2.2 договору №249).

В п.2.3 договору №249 сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 3 000 000 грн 00 коп.

Згідно з пп.2.3.2 п.2.3 договору №249 сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком:

ПеріодДіючий ліміт кредитування, (валюта)
До 28.02.2015 (включно)3 000 000 грн
01.03.2015 по 31.03.2015 (включно)2 400 000 грн
01.04.2015 по 14.05.2015 (включно)1 400 000 грн

З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору позичальник зобов`язаний не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоді діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період.

У разі якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення попередньої заборгованості за договором.

Відповідно до пп.2.3.3 п.2.3 договору №249 позичальник зобов`язується здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування.

Кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку на поповнення обігових коштів (п.2.4 договору №249).

Згідно з п.2.7 договору №249 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком фіксованою процентною ставкою. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним: проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки у розмірі 22 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором (пп.2.7.1 п.2.7 договору №249); проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його) до розрахунку процентів не включається (пп.2.7.2 п.2.7 договору №249); нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 05.06.2014 (пп.2.7.3 п.2.7 договору №249).

Відповідно до п.2.10 договору №249 за надання банківських послуг позичальник сплачує банку такі комісійні винагороди: за надання кредиту сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 15 000 грн 00 коп. не пізніше наступного робочого дня після укладення цього договору (пп.2.10.1 п.2.10 договору №249); за резервування коштів на невикористану частину кредиту сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 1 відсоток річних від суми невикористаної частини кредиту щомісячно в строк до 05 числа місяця, наступного за звітним місяцем (пп.2.10.2 п.2.10 договору №249); за зміну умов цього договору за ініціативою позичальника, зокрема, але не виключно за зміну кінцевого терміну повернення кредиту, зазначеного в п.п.2.2 цього договору, заміну виду або предмета забезпечення, зміну розміру плати за користування кредитом (процентної ставки, комісійних винагород), зміну обов`язків за цим договором, зміну строків діючого ліміту кредитування, зміну розміру діючого ліміту кредитування, за виключенням збільшення суми (розміру) максимального ліміту кредитування. Сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,25 відсотка від суми діючого ліміту кредитування на дату підписання відповідного додаткового договору до цього договору про зміну його умов в строк до 05 числа місяця, наступного за місяцем, в якому підписано відповідний додатковий договір (договори) про зміну умов кредитування (пп.2.10.3 п.2.10 договору №249).

У відповідності до пп.3.1.1 п.3.1 договору №249 банк відкриває рахунок (рахунки) для обліку заборгованості позичальника за кредитом відповідно до правил, що діють у банку та законодавства. Банк надає кредит в безготівковій формі в один із наступних способів: 1) шляхом сплати з рахунку для обліку заборгованості за кредитом платіжних документів, наданих позичальником, на користь його контрагентів згідно з цільовим призначенням, відповідно до п.2.4 цього договору; 2) шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку.

Виконання позичальником зобов`язання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується: заставою сільськогосподарської техніки та інвентарю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; технологічне обладнання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; поголів`я ВРХ та свиней, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; майбутнього врожаю озимої пшениці, що знаходиться на території Пархоменковської с/р; насіння соняшнику Ясон, насіння соняшнику Форвард, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що надається в заставу СТОВ «Мирна долина» (пп.4.1.1 п.4.1 договору №249); порукою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) (пп.4.1.2 п.4.1 договору №249); заставою (іпотекою) іншого рухомого і нерухомого майна (активів), порукою та іншими видами забезпечення на підставі правочинів, що можуть бути укладені в майбутньому між сторонами та/або між банком та третіми особами відповідно до умов цього договору та законодавства (документи забезпечення) (пп.4.1.3 п.4.1 договору №249).

У п.9.1 договору №249 сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України до 10 років для всіх грошових зобов`язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійних винагород, штрафних санкцій, неустойки, пені та інших платежів), що передбачені умовами цього договору.

15.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке у подальшому перейменоване на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», як кредитором, ОСОБА_1 як поручителем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Мирна долина» як боржником укладений договір поруки №249/31 (далі - договір №249/31), за умовами якого поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору (п.2.1 договору №249/31).

В п.2.2 договору №249/31 сторони передбачили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів та/або погашення частини кредиту та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором, в тому числі графіком погашення кредиту (за наявності) (пп.2.2.1 п.2.2 договору №249/31); невиконання боржником зобов`язання щодо погашення кредиту при закінченні строку користування ним (пп.2.2.2 п.2.2. договору №249/31); виникнення підстав для дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора (пп.2.2.3 п.2.2 договору №249/31).

Відповідно до п.2.6 договору №249/31 поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання зобов`язання правонаступника (спадкоємцями) боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та/або яка буде визначена боржником за зобов`язаннями відповідно до законодавства.

Згідно з пп.3.2.1 п.3.2 договору поручитель зобов`язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання боржником зобов`язання перед кредитором.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 30 років з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (пп.10.1.1 п.10.1 договору №249/31).

У пп.10.1.2 п.10.1 договору №249/31 сторони передбачили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань поручителя - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 років.

Банк свої зобов`язання за договором кредитної лінії №249 в частині надання грошових коштів виконав, що підтверджується банківськими виписками (а.с.44-54).

Відповідач-1 з серпня 2014 року порушував умови кредитного договору в частині строків повернення кредиту.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 20.10.2015 у справі №913/806/15 за позовом ПАТ «Ощадбанк» до СТОВ «Мирна долина» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 15.05.2014 №249 у сумі 5 229 175 грн 00 коп. позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача прострочений борг по кредиту в сумі 3 000 000 грн 00 коп., строкові відсотки по кредиту в сумі 48 821 грн 92 коп., прострочені відсотки по кредиту в сумі 716 054 грн 79 коп., 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 33 156 грн 16 коп., 3% річних по прострочених відсотках в сумі 12 077 грн 81 коп., інфляційні втрати по простроченому основному боргу в сумі 349 980 грн 00 коп., інфляційні втрати по прострочених відсотках в сумі 203 181 грн 81 коп., судовий збір в сумі 65 449 грн 09 коп.; у решті позову відмовлено.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 13.05.2016 у справі №426/5596/15-ц за позовом ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог СТОВ «Мирна долина» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії від 15.05.2014 №249 у розмірі 4 930 659 грн 67 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 959 грн 90 коп. та витрати, пов`язані з розміщенням оголошення у пресі про виклик відповідачів до суду в розмірі 420 грн 00 коп.

Оскільки заборгованість за кредитним договором погашено не було, позивач продовжив нараховувати проценти за користування кредитом, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.3 ст.346 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст.10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фі ксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до вказаних приписів законодавства 08.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Мирна долина» укладений договір кредитної лінії №249.

Згідно з п.2.7 договору №249 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком фіксованою процентною ставкою. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним: проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки у розмірі 22 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором (пп.2.7.1 п.2.7 договору №249); проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його) до розрахунку процентів не включається (пп.2.7.2 п.2.7 договору №249); нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 05.06.2014 (пп.2.7.3 п.2.7 договору №249).

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Факт видачі позивачем кредиту відповідачу-1 підтверджується банківськими виписками (а.с.44-54).

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з п.2.2 договору №249 кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 14.05.2015.

Таким чином, СТОВ «Мирна долина» зобов`язано було погасити кредит 14.05.2015, але в порушення умов договору №249 не зробило цього.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника та кредитором боржника.

08.12.2011 між 15.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Мирна долина» укладений договір поруки №249/31.

Таким чином ОСОБА_1 поручився перед позивачем за виконання СТОВ «Мирна долина» своїх зобов`язань за кредитним договором, про що укладений відповідний договір поруки №249/31.

Суд бере до уваги, що поручителем - ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором перед позивачем також не погашалась.

Крім того, як уже зазначалось судом, рішенням Господарського суду Луганської області від 20.10.2015 у справі №913/806/15 за позовом ПАТ «Ощадбанк» до СТОВ «Мирна долина» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 15.05.2014 №249 у сумі 5 229 175 грн 00 коп. позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача прострочений борг по кредиту за період з 02.03.2015 по 27.08.2015 у сумі 3 000 000 грн 00 коп., строкові відсотки по кредиту за період з 01.08.2014 по 27.08.2015 у сумі 48 821 грн 92 коп., прострочені відсотки по кредиту за період з 07.07.2014 по 27.08.2015 у сумі 716 054 грн 79 коп., 3% річних по простроченому основному боргу за період з 02.03.2014 по 27.08.2015 у сумі 33 156 грн 16 коп., 3% річних по прострочених відсотках за період з 07.07.2014 по 27.08.2015 у сумі 12 077 грн 81 коп., інфляційні втрати по простроченому основному боргу за період з 02.03.2014 по 31.07.2015 у сумі 349 980 грн 00 коп., інфляційні втрати по прострочених відсотках за період з 07.07.2014 по 31.07.2015 у сумі 203 181 грн 81 коп., судовий збір в сумі 65 449 грн 09 коп.; у решті позову відмовлено.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 13.05.2016 у справі №426/5596/15-ц за позовом ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог СТОВ «Мирна долина» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії від 15.05.2014 №249 у розмірі 4 930 659 грн 67 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 959 грн 90 коп. та витрати, пов`язані з розміщенням оголошення у пресі про виклик відповідачів до суду в розмірі 420 грн 00 коп.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з цим, факти, встановлені вищевказаними судовими рішеннями, зокрема, щодо видачі кредиту та тривалого невиконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором, мають вже доведений характер та не підлягають доказуванню позивачем у справі.

Отже, наявність судових рішень про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішень суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань.

Станом на час розгляду даної справи доказів погашення заборгованості за рішеннями суду до матеріалів справи не додано.

Позивачем заявлено до стягнення строкові проценти за користування кредитом за період з 01.01.2020 по 19.01.2020 у сумі 34 262 грн 30 коп., прострочені проценти за користування кредитом за період з 28.08.2015 по 31.12.2019 у сумі 2 867 835 грн 59 коп.

Як уже зазначалось, згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Таким чином плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносно доводів позивача про встановлення в п.2.7.2 кредитного договору можливості нарахування процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості та посилання на постанову Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №913/11/18 суд зазначає наступне.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України.

Тлумачення умов укладеного сторонами кредитного договору щодо наслідків порушення відповідачем-1 строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за п.22 ч.1 ст.92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/2 та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

З огляду на викладене вказані доводи позивача судом відхиляються.

Суд бере до уваги, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Таким чином, враховуючи п.2.2 договору №249, суд приходить до висновку про те, що строк кредитування відповідача-1 є таким, що закінчився. Право позивача на здійснення нарахування відсотків за користування кредитом припинилось 14.05.2015.

Позивачем за позовом заявлено до стягнення строкові проценти за користування кредитом за період з 01.01.2020 по 19.01.2020 у сумі 34 262 грн 30 коп., прострочені проценти за користування кредитом за період з 28.08.2015 по 31.12.2019 у сумі 2 867 835 грн 59 коп., тобто після 14.05.2015, з огляду на що суд вважає вказані вимоги необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні.

Також суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 28.08.2015 по 19.01.2020 у сумі 287 367 грн 22 коп. та інфляційних нарахувань за період з серпня 2015 року по грудень 2019 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом в сумі 950 722 грн 63 коп., оскільки судом відмовляється у стягненні процентів за користування кредитом, на які вони нараховані.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за прострочення сплати кредиту за період з 28.08.2015 по 19.01.2020 у сумі 395 740 грн 62 коп. (а.с.10 на звороті), суд вважає його обґрунтованим, арифметично правильним, з огляду на що вказана вимога підлягає задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту за період з серпня 2015 року по грудень 2019 року в сумі 1 509 000 грн 00 коп. (а.с.11), суд зазначає, що позивачем неправильно визначено величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України).

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне навести власний розрахунок інфляційних втрат, зроблений за допомогою програми «Законодавство» в межах заявлених позивачем періодів:

Дата виникнення простроченої заборгованостіСума заборгованостіДата погашення простроченої заборгованості/дата розрахунку боргуПеріод нарахування Індекс інфляції за весь період простроченняСума інфляції, грн
01.08.20153 000 000 Серпень 2015 - грудень 2019150,091 502 700
Всього:1 502 700

Враховуючи викладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту за період з серпня 2015 року по грудень 2019 року в сумі 1 502 700 грн 00 коп.

Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір у сумі 90 673 грн 93 коп. покладається на сторін пропорційно задоволених позовних вимог згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до відповідача-1 - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мирна долина», та відповідача-2 - ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мирна долина», вул.Совхозна, буд.16, кв.1, с.Огульчанськ Сорокинського району Луганської області, 94454, ідентифікаційний код 31931606, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», вул.Госпітальна, буд.12-Г, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 00032129, в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», вул.Енергетиків, буд.36, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код ВП 09304612, 3% річних за прострочення сплати кредиту в сумі 395 740 грн 62 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту в сумі 1 502 700 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мирна долина», вул.Совхозна, буд.16, кв.1, с.Огульчанськ Сорокинського району Луганської області, 94454, ідентифікаційний код 31931606, на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», вул.Госпітальна, буд.12-Г, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 00032129, в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», вул.Енергетиків, буд.36, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код ВП 09304612, судовий збір у сумі 14 238 грн 30 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», вул.Госпітальна, буд.12-Г, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 00032129, в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», вул.Енергетиків, буд.36, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код ВП 09304612, судовий збір у сумі 14 238 грн 30 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. У решті позову відмовити.

6. Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (вул.Госпітальна, буд.12-Г, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (вул.Енергетиків, буд.36, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код ВП 09304612);

Відповідач-1: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мирна долина» (вул.Совхозна, буд.16, кв.1, с.Огульчанськ Сорокинського району Луганської області, 94454, ідентифікаційний код 31931606);

Відповідач-2: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С. Смола