ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020м. ДніпроСправа № 904/3897/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради", смт. Софіївка, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 458 190,50 грн., пені у розмірі 48 379,90 грн., 3% річних у розмірі 6 872,86 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6 872,86 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення суми основного боргу у розмірі 458 190,50 грн., пені у розмірі 48 379,90 грн., 3% річних у розмірі 6872,86 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6 872,86 грн.

Ухвалою суду від 27.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/3897/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" (надалі - постачальник) та Комунальним підприємством "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" (надалі - споживач) було укладено договір постачання теплової енергії № 218 від 24.12.2019 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник постачає споживачу пару, гарячу воду та пов`язану продукцію (надалі - теплова енергія, товарна продукція) (ДК 021:2015:09320000-8- «Пара, гаряча вода та пов`язана продукція») по об`єктах споживача 2019 році, а споживач приймає та зобов`язується оплатити теплову енергію на умовах даного договору.

Позивач вказав, що на виконання договору № 218 від 24.12.2019, у період з листопада по грудень 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" було поставлено Комунальному підприємству "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" теплову енергію на загальну суму 982 582,20 грн. (листопад 2019 року - 458 190,50 грн.; грудень 2019 року - 524 391,70 грн.).

Позивач зазначив, що виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату спожитої теплової енергії.

Відповідачем, за твердженням позивача, було оплачено теплову енергію у розмірі 524 391,70 грн., поставлену у грудні 2019 року.

Зобов`язань з оплати теплової енергії, поставленої у листопаді 2020 року, у розмірі 458 190,50 грн. відповідачем, за твердженням позивача, виконано не було.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, позивачем було нараховано до стягнення пеню у розмірі 48 379,90 грн., 3% річних у розмірі 6 872,86 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 872,86 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Відповідач зазначив, що мережа теплопостачання не з`єднує безпосередньо об`єкти постачальника і споживача, а має розгалуження до інших об`єктів теплопостачання інших юридичних осіб. Це, на думку відповідача, унеможливлює достовірно визначити обсяги теплопостачання, які отримало саме Комунальне підприємство "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради".

Позивач, за твердженням відповідача, в порушення умов договору не здійснює облік спожитої останнім теплової енергії за комерційними приладами обліку та не фіксує їх показання у двосторонніх актах.

Крім того, відповідач заперечив проти того, що дія договору на постачання теплової енергії № 218 від 24.12.2019 розповсюджується на правовідносини сторін, що виникли до 05.12.2019.

Відповідно до п. 5.1 екземпляру договору, наданого відповідачем, строк поставки теплової енергії: поставка теплової енергії здійснюється щомісячно в обсягах, що передбачені п. 1.2 договору, з 05.12.2019 по 31.12.2019 включно.

За таких обставин, відповідач зазначає про безпідставне нарахування позивачем інфляційної складової, 3% річних та пені.

Теплова енергія, спожита відповідачем у грудні 2019 року, за твердженням останнього оплачена в повному обсязі. На підтвердження чого відповідач надав копію платіжного доручення № 109 від 27.12.2019.

Також відповідачем надано складений сторонами акт звіряння взаєморозрахунків, відповідно до якого у Комунального підприємства "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" станом на 01.01.2020 наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" у розмірі 351 787,50 грн.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості договором постачання теплової енергії № 218 від 24.12.2019 у розмірі 458190,50 грн., пені у розмірі 48 379,90 грн., 3% річних у розмірі 6 872,86 грн. та інфляційних втрат у розмірі 6 872,86 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами (чи була поставлена позивачем теплова енергія саме на виконання умов договору № 218 від 24.12.2019), які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі поставлена теплова енергія мала бути оплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи була оплачена відповідачем спожита теплова енергія у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

У період з листопада по грудень 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" було поставлено Комунальному підприємству "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" теплову енергію на загальну суму 982 582,20 грн. (листопад 2019 року - 458 190,50 грн.; грудень 2019 року - 524 391,70 грн.).

Позивач виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату спожитої теплової енергії (том 1 а.с. 29 - 30).

Позивач зазначає, що така теплова енергія була поставлена відповідачу на виконання договору постачання теплової енергії № 218 від 24.12.2019.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" (надалі - постачальник) та Комунальним підприємством "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" (надалі - споживач) було укладено договір постачання теплової енергії № 218 від 24.12.2019 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 27.12.2019), постачальник постачає споживачу пару, гарячу воду та пов`язану продукцію (надалі - теплова енергія, товарна продукція) (ДК 021:2015:09320000-8- «Пара, гаряча вода та пов`язана продукція») по об`єктах споживача у грудні 2019 року, а споживач приймає та зобов`язується оплатити теплову енергію на умовах даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 27.12.2019), строк поставки теплової енергії: поставка теплової енергії здійснюється щомісячно в обсягах, що передбачені п. 1.2 договору, по 31.12.2019 включно.

Пунктом 10.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками. Відповідно до ст. 631 ЦК України та ст. 180 ГК України цей договір діє до 31.12.2019 включно, а в частині розрахунків за спожиту теплову енергію - до їх повного здійснення.

У пункті 1 додаткової угоди № 5 від 21.01.2020 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.01.2020.

Текст договору не містить положень про те, що його дія розповсюджується на правовідносини сторін, що виникли до грудня 2019 року.

А отже, теплова енергія, поставлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" споживачу у листопаді 2019, не поставлена в рамках договору № 218 від 24.12.2019. Положення спірного договору не можуть застосовуватись до правовідносин сторін з постачання теплової енергії у листопаді 2019.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За таких обставин, листопаді 2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" та Комунальним підприємством "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" у спрощений спосіб укладено договір постачання теплової енергії.

Відтак, позивач зобов`язався поставити Комунальному підприємству "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" теплову енергію, а відповідач зобов`язався спожиту теплову енергію оплатити.

Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (надалі - Правила), регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Пунктом 32 Правил встановлено, що ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 33 Правил, плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Згідно з п. 38 Правил, споживач здійснює оплату за спожиту послугу щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

При цьому, відповідно до п. 39 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 37 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

З наведених положень чинного законодавства вбачається, що споживач мав оплатити теплову енергію, спожиту у листопаді 2019 року, у строк по 31.12.2019.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання і не оплатив теплову енергію, спожиту у листопаді 2019 року, у встановлені строки у повному обсязі.

Додатково слід зазначити, що споживачем, на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт № 218/12 від 27.12.2019, було сплачено постачальнику вартість поставленої у грудні 2019 року теплової енергії у розмірі 630 794,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 109 від 27.12.2019.

Разом з тим, як вбачається з рахунків № 218/12/П на суму 8 091,49 грн. та № 218/12/В на суму 516 300,21 грн., позивачем було здійснено перерахунок вартості поставленої у грудні 2019 року теплової енергії.

Загалом у грудні 2019 року Комунальним підприємством "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" було спожито теплову енергію на суму 524 391,70 грн.

Відтак, у Комунального підприємства "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" утворилась переплата за грудень 2019 року у розмірі 106 403 грн.

Вказана переплата, відповідно до акту звірки взаєморозрахунків (том 1 а.с. 94), була спрямована постачальником в рахунок погашення заборгованості споживача за теплову енергію, спожиту у листопаді 2019 року.

За таких обставин, у Комунального підприємства "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" з оплати теплової енергії, поставленої у листопаді 2019 року, у розмірі 351 787,50 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" про стягнення суми основного боргу є обґрунтованими у розмірі 351 787,50 грн.

Позивач, посилаючись на п. 7.3.7 договору, заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 48 379,90 грн. за невиконання відповідачем свого грошового зобов`язання за листопад 2019 року. Нарахування пені здійснено за період з 01.12.2019 по 15.06.2020.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Як встановлено судом вище, теплова енергія, поставлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" споживачу у листопаді 2019, не поставлена в рамках договору № 218 від 24.12.2019. Положення спірного договору не можуть застосовуватись до правовідносин сторін з постачання теплової енергії у листопаді 2019.

Оскільки ані договором між сторонами, ані актом цивільного законодавства не визначено розмір пені, який має стягуватись за невиконання споживачем обов`язку з оплати спожитої теплової енергії, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" про стягнення пені у розмірі 48 379,90 грн. є не обґрунтованою.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 6 872,86 грн. за загальний період з 01.12.2019 по 15.06.2020 та інфляційну складову у розмірі 6 872,86 грн. за загальний період січня по квітень 2020 року.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивачем здійснюється нарахування 3% річних починаючи з 01.12.2019, тоді як строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати теплової енергії, поставленої у листопаді 2019 року, настав 31.12.2019.

Крім того, позивачем здійснюється нарахування 3% річних на суму боргу 458 190,50 грн., тоді як станом на 01.01.2020 відповідач мав прострочену заборгованість у розмірі 351 787,50 грн.

За розрахунком суду: 3% річних на суму боргу 351 787,50 грн. за період з 01.01.2020 по 15.06.2020 становлять 4 815,45 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 4 815,45 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової суд встановив, що він не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, позивачем здійснюється нарахування інфляційної складової на суму боргу 458 190,50 грн., тоді як станом на 01.01.2020 відповідач мав прострочену заборгованість у розмірі 351 787,50 грн.

За розрахунком суду: інфляційна складова на суму боргу 351 787,50 грн. за період з січня 2020 по квітень 2020 становить 5 291,53 грн.

А отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" про стягнення інфляційної складової є обґрунтованими у розмірі 5 291,53 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 218 від 24.12.2019 з додатками (т. 1 а.с. 11 - 28), рахунками (том 1, а.с. 29 - 30, 106 - 117).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться договором № 218 від 24.12.2019 з додатками та додатковими угодами (т. 1 а.с. 64 - 82), актами здачі-прийняття виконаних робіт (т. 1 а.с. 84, 87 - 88), платіжним дорученням (т. 1 а.с. 85), листом № 528 (т. 1 а.с. 86), актом звірки взаєморозрахунків (т. 1 а.с. 94).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 351 787,50 грн., 3% річних у розмірі 4 815,45 грн. та інфляційних втрат у розмірі 5 291,53 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 106 403 грн., пені у розмірі 48 379,90 грн., 3% річних у розмірі 2 057,41 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1581,33 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Софіївська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" (місцезнаходження: 53100, Дніпропетровська область, смт. Софіївка, вул. Карпенка, 1; ідентифікаційний код: 01989378) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернативтеплосервіс" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Янтарна, 79-а/89; ідентифікаційний код: 42771569) суму основного боргу у розмірі 351 787,50 грн., 3% річних у розмірі 4 815,45 грн., інфляційні втрати у розмірі 5 291,53 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 428,42 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 106403 грн., пені у розмірі 48 379,90 грн., 3% річних у розмірі 2 057,41 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1581,33 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 02.10.2020.

Суддя М.О. Ніколенко