ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2020 р.Справа № 922/4345/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши матеріали скарги Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (вх. №20944 від 10.09.20р.) на дії приватного виконавця по справі

за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек", м. Харків
до ТОВ "Піонер Насіння Україна", м. Київ 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алексєєва Ліана Василівна
про визнання напису таким, що не підлягає виконанню
За участі представників:

скаржника (позивач) - Зайцева Н.А., відповідно до ордеру серії ХВ № 000350 від 27.12.19р.;

відповідача - не з`явився;

3-ї особи - не з`явився;

приватного виконавця - Близнюкова Ю.В., посвідчення № 0007 від 30.05.17р.; Хоміч А.В., відповідно до ордеру про надання правової допомоги серії АС №1024041 від 11.09.20р. та договору про надання правової допомоги №47 від 03.04.20р.

ВСТАНОВИВ:

ПП "Науково-виробнича фірма "Юнітек", м. Харків звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Піонер Насіння Україна", м. Київ, в якій просить визнати виконавчий напис Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алексєєвої Ліани Василівни №1669 від 26.09.19р. таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 02.01.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням суду від 14.05.20р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.08.20р. задоволено заяву сторін (вх. № 7424 від 10.08.2020) про затвердження мирової угоди від 30.07.2020, укладеної між Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Юнітек", м. Харків та Товариством з обмеженою відповідальністю "Піонер Насіння Україна", м. Київ у справі № 922/4345/19.

10.09.20р. від Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" надійшла скарга на дії приватного виконавця, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо ведення виконавчого провадження №60809207 та скасувати постанову приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 19.08.20р. про стягнення з боржника основної винагороди по виконавчому провадженню №60809207.

Ухвалою суду від 10.09.20р. скаргу Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (вх. №20944 від 10.09.20р.) на дії приватного виконавця призначено до розгляду в судовому засіданні на "11" вересня 2020 р. о 15:00 год.

11.09.20р. від ТОВ "Піонер Насіння Україна" надійшли письмові пояснення щодо скарги, в якій просить суд задовольнити скаргу Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек".

18.09.20р. від представника приватного виконавця надійшов відзив на скаргу в якій просить суд відмовити в її задоволенні.

21.09.20р. від представника приватного виконавця надійшли документи для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник скаржника в судовому засіданні 21.09.20р. підтримав скаргу.

Приватний виконавець та його представник в судовому засіданні 21.09.20р. заперечували проти скарги в повному обсязі та зазначили, зокрема, про те, що дану скаргу подано з порушенням правил підвідомчості.

Представник відповідача в судове засідання 21.09.20р. не з`явився.

Представник 3-ї особи в судове засідання 21.09.20р. не з`явився.

Суд, розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника та приватного виконавця, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У скарзі Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" на дії приватного виконавця, скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо ведення виконавчого провадження №60809207.

В судовому засіданні 18.09.20р. представник скаржника у відповіді на питання приватного виконавця щодо підстав визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо ведення виконавчого провадження №60809207 заявив про те, що у зв`язку з частковим задоволенням вимог боржника щодо вчинення виконавчих дій, у зв`язку зі зняттям арешту з певних рахунків, скаржник не наполягав на задоволенні даної вимоги скарги.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення скарги Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" на дії приватного виконавця в частині визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо ведення виконавчого провадження №60809207.

Щодо вимоги скарги про скасування постанови приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 19.08.20р. про стягнення з боржника основної винагороди по виконавчому провадженню №60809207, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Як було встановлено матеріалами справи та не заперечувалось сторонами, 24.01.19р. позивачем було складено простий вексель серії АА №2758100 в місті Харків зі строком платежу «за пред`явленням, але не раніше 01 квітня 2019 року», на суму 24 231 791,36 грн., законним держателем якого є ТОВ «ПІОНЕР НАСІННЯ УКРАЇНА», якому повинен бути здійснений платіж.

Враховуючи, що заборгованість не була виплачена Позивачем в повному обсязі, Відповідач 17.09.19р. звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвої Л.В. із заявою про вчинення протесту про неоплату простого векселя серії АА №2758100 від 24.01.2019 року. (а.с. 54-55)

18.09.2019 року нотаріусу було надано інформацію про часткову оплату Позивачем даного векселю, а саме: станом на 05.09.2019 року Відповідачем було отримано оплату в сумі 1 634 631,32 грн. (а.с. 56).

18.09.19р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвої Л.В., зважаючи на відсутність буд-якої інформації від Позивача щодо вимоги про оплату простого векселя, вчинила протест про неоплату векселя за реєстровим №1578 на залишок боргу в сумі 22 597 160,04 грн. (а.с. 59).

Враховуючи, що суму боргу не було виплачено в повному обсязі після вчинення протесту, Позивач не звертався до Відповідача із заявами про відстрочення виплати чи розстрочення боргу, Відповідач 25.09.2019 року звернувся до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвої Л.В. із заявою про вчинення виконавчого напису на підставі вказаного вище протесту. На вимогу нотаріуса Відповідач надав інформацію про часткову оплату заборгованості за простим векселем станом на 26.09.2019 року в сумі 22 082 160,04 грн. Вказана сума підтверджується актом звіряння розрахунків (а.с.66-67).

Таким чином, 26.09.2019 року нотаріус вчинив виконавчий напис наступного змісту: «відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 11 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєва Л.В. 26.09.2019 року вчинила виконавчий напис № 1669 про стягнення з ПП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЮНІТЕК» на користь ТОВ «ПІОНЕР НАСІННЯ УКРАЇНА» на підставі протесту про неоплату простого векселя серії АА №2758100, складеного 24.01.2019 року в місті Харків, зі строком платежу «за пред`явленням, але не раніше 01 квітня 2019 року», вчиненого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвою Л.В. 18.09.2019 року за реєстровим №1578, залишку боргу в сумі 22 082 160,04 (двадцять два мільйони вісімдесят дві тисячі сто шістдесят) гривень 04 коп., плату за вчинення протесту про неоплату векселя в сумі 12 000,00 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп., плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп., всього в сумі 22 106 160,04 (двадцять два мільйона сто шість тисяч сто шістдесят) грн. 04 коп.». (а.с. 57-58)

Враховуючи, що станом на час отримання виконавчого напису суму заборгованості не було виплачено в повному обсязі, ТОВ «ПІОНЕР НАСІННЯ УКРАЇНА» вирішило звернутися з метою примусового виконання до приватного виконавця.

У грудні 2019 року представник ТОВ «ПІОНЕР НАСІННЯ УКРАЇНА» адвокат Якімлюк Н.О. надіслала приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Ю.В. заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої були приєднані у додатках оригінал виконавчого напису № 1669, виданого 26.09.2019 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвою Л.В. та засвідчені копії документів, які підтверджують повноваження представника (Договору про надання правової допомоги № 30-13/17 від 13 листопада 2017 року із додатками, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та оригінал ордеру адвоката).

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, 05.12.19р. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №60809207 з примусового виконання виконавчого напису № 1669, виданого 26.09.2019 року Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвою Л.В., про стягнення з ПП «НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «ЮНІТЕК» на користь ТОВ «ПІОНЕР НАСІННЯ УКРАЇНА» на підставі протесту про неоплату простого векселя серії АА №2758100, складеного 24.01.19 року в місті Харків, зі строком платежу «за пред`явленням, але не раніше 01 квітня 2019 року», вчиненого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексєєвою Л.В. 18.09.2019 року за реєстровим №1578, залишку боргу в сумі 22 082 160,04 (двадцять два мільйони вісімдесят дві тисячі сто шістдесят) гривень 04 коп., плату за вчинення протесту про неоплату векселя в сумі 12 000,00 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп., плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп., всього в сумі 22 106 160,04 (двадцять два мільйона сто шість тисяч сто шістдесят) грн. 04 коп., про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до ч. 7 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 45 ЗУ "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

05.12.19 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди на користь приватного виконавця, яка становить 10% від суми стягнення і складає 2 210 616,00 грн.

05.12.19 року, також, винесені постанови про арешт майна боржника та арешт коштів боржника в розмірі зобов`язання 22 106 160,04 грн. та винагороди приватного виконавця 2 210 616,00 грн., а всього в сумі 24 316 776,04 грн.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами та приватним виконавцем, що на банківський рахунок стягувача були перераховані грошові кошти, які надійшли на рахунок з 11.12.2019 року по 01.01.2020 року, були перераховані приватним виконавцем в ході примусового стягнення, а саме в розмірі 1 151 201,48 грн., що становить 90% від стягнутої суми з банківських рахунків Боржника. Приватним виконавцем на його банківський рахунок також було перераховано 10% основної винагороди від стягнутої ним суми з Боржника, що становить 127 911,27 грн.

13.08.20р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду, за заявою сторін (вх.№ 7424 від 10.08.2020) затверджено мирову угоду між Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Юнітек", м. Харків та Товариством з обмеженою відповідальністю "Піонер Насіння Україна", м. Київ у справі № 922/4345/19.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Частиною другої ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

На підставі поданої представником боржника 19.08.20р. заяви про закінчення виконавчого провадження, приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. була видана постанова про закінчення виконавчого провадження №60809207.

Також, 19.08.20р. приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. була видана постанова про стягнення з боржника основної винагороди, а саме залишок не стягненої суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2 090 208,66 грн.

Проте, не погоджуючись з постановою приватного виконавця від 19.08.20р. про стягнення з боржника залишку не стягненої суми основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2 090 208,66 грн., скаржник посилається на те, що приватним виконавцем вже стягнуто з боржника основну винагороду в розмірі 10% від фактично стягнутої суми основного боргу на підставі постанови від 15.12.19р.

Таким чином, скаржник вказує про те, що, приватний виконавець не мав права виносити постанову про стягнення з боржника нестягнутої суми основної винагороди, оскільки повного фактичного виконання стягнення заборгованості приватним виконавцем здійснено не було, у зв`язку з закінченням виконавчого провадження на підставі мирової угоди.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до статті 10 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що обов`язковими умовами стягнення основної винагороди є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень (в даному випадку приватним виконавцем).

Відтак, за своїм змістом основна винагорода приватного виконавця є своєрідною винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Тобто, підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення приватним виконавцем дій з фактичного виконання рішення (в даному випадку стягнення за векселем), а розмір основної винагороди обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Таким чином, при стягненні виконавчого збору (основної винагороди) відповідно до частини третьої статті 40 ЗУ "Про виконавче провадження" без реального стягнення суми боргу з боржника, у разі закриття виконавчого провадження з підстави укладення сторонами мирової угоди, створюються умови для стягнення з боржника суми виконавчого збору без реального виконання рішення суду (в даному випадку стягнення за векселем).

Така позиція суду відповідає правій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 11 березня 2020 року по справі №2540/3203/18 (провадження № 11-445апп19).

За період проведення виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості за векселем, а саме з 11.12.2019 року по 01.01.2020 року, стягувачу були перераховані кошти в розмірі 1 151 201,48 грн., а приватному виконавцю на його банківський рахунок було перераховано 10% основної винагороди від стягнутої ним суми з боржника, що становить 127 911,27 грн. Інших стягнень за період проведення виконавчого провадження здійснено не було.

Так, приватний виконавець наполягає на тому, що його основна винагорода по виконавчому провадженню №60809207 має складати суму в розмірі 2 210 616,00 грн., що становить 10% від залишку боргу за векселем в сумі 22 082 160,04 грн., а залишок нестягненої суми основної винагороди приватного виконавця, що підлягає стягненню з боржника, складає 2 090 208,66 грн.

Заперечуючи проти скарги приватний виконавець посилається на положення викладені в пункті 23 Постанови касаційного господарського суду від 06.08.20р. у справі №910/126/20, в якій зазначено: "Отже, грошове зобов`язання зі сплати основної винагороди приватному виконавцю виникає з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та визначення розміру основної винагороди у такому виконавчому провадженні, відповідно до зазначеного правового регулювання Законом України "Про виконавче провадження" і Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", якщо постанова про визначення розміру основної винагороди не скасована в судовому порядку."

Таким чином, на думку приватного виконавця, викладені в п. 23 постанови положення свідчать про те, що стягненню на користь приватного виконавця підлягає сума основної винагороди, яка визначена в постанові про відкриття виконавчого провадження та розрахована в розмірі 10% від основної суми боргу, та не залежить від повного чи фактичного виконання стягнення за виконавчим документом.

Проте, суд, не погоджується з такими твердженнями приватного виконавця, у зв`язку з наступним.

Як вбачається з другого речення пункту 20 Постанови касаційного господарського суду від 06.08.20р. у справі №910/126/20, на яку посилається приватний виконавець, то в ній зазначено про те, що Постановою Кабінету Міністрів України №643 від 08.09.2016 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, згідно з пунктом 19 якого визначено право приватного виконавця, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", на одержання основної винагороди у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Так, в даному абзаці, зокрема, акцентується увага на тому, що приватний виконавець має право на одержання основної винагороди у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми.

В абзаці 22 вищевказаної постанови зазначається про те, що законодавцем визначено правовий статус постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди як виконавчого документа, яким визначено грошове зобов`язання боржника перед приватним виконавцем за наслідком прийняття такої постанови. Стягнення за такою постановою є триваючою у часі процедурою, що здійснюється паралельно з виконанням приватним виконавцем судового рішення про стягнення грошової суми на користь стягувача, яка допускає поетапне виконання судового рішення та пропорційне задоволення вимог приватного виконавця щодо основної винагороди; завершується процедура виконання судового рішення стягненням залишку основної винагороди на користь приватного виконавця, загальна сума якої була визначена приватним виконавцем на момент винесення постанови про порушення виконавчого провадження та визначення розміру основної винагороди приватного виконавця.

В даному абзаці акцентується увага на тому, що, по-перше, допускається поетапне виконання судового рішення та пропорційне задоволення вимог приватного виконавця щодо основної винагороди, а саме, допускається стягнення 10% основної винагороди приватного виконавця в залежності від частини стягненої за виконавчим документом суми боргу; по-друге, мова йде про те, що стягнення залишку основної винагороди на користь приватного виконавця, є завершальною стадією процедури виконання судового рішення.

Проте, оскільки повного стягнення заборгованості за векселем здійснено не було, у зв`язку з укладенням мирової угоди, то в даному випадку проходження всіх стадій виконання судового рішення по виконавчому провадженню не відбулось.

Як вбачається з пункту 23-го Постанови касаційного господарського суду від 06.08.20р. у справі №910/126/20, на яку посилається приватний виконавець, який починається зі слова "Отже", то він є висновком до положень викладених в пунктах 20, 21, 22 даної Постанови та містить загальний висновок про стягнення основної винагороди приватного виконавця, у сумі визначеній при відкритті виконавчого провадження, у випадку повного виконання рішення суду.

Проте, посилання приватного виконавця на висновок викладений в п. 23 Постанови касаційного господарського суду від 06.08.20р. у справі №910/126/20 про те, що стягненню на користь приватного виконавця підлягає сума основної винагороди, яка визначена в постанові про відкриття виконавчого провадження та розрахована в розмірі 10% від основної суми боргу, та не залежить від повного чи фактичного виконання стягнення за виконавчим документом, не спростовує доводів скаржника про стягнення основної винагороди приватного виконавця від фактично стягненої суми боргу за векселем.

За таких обставин, суд дійшов висновку про помилковість доводів приватного виконавця про те, що основна винагорода приватного виконавця стягується незалежно від того чи було ним здійснено повне стягнення боргу за виконавчим документом, а отже вимога скаржника про скасування постанови приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 19.08.20р. про стягнення з боржника основної винагороди по виконавчому провадженню №60809207 є обґрунтованою.

Щодо тверджень приватного виконавця та його представника про те, що розгляд даної скарги здійснюється з порушенням правил підвідомчості у зв`язку з тим, що стягнення коштів відбувається за опротестованим векселем, а не за рішенням господарського суду, суд зазначає наступне.

Оскільки, в даному випадку, підставою для звернення боржника до суду зі скаргою, стало винесення приватним виконавцем постанови про стягнення з боржника основної винагороди у зв`язку з закінченням виконавчого провадження з підстав укладення мирової угоди, яку затверджено саме Східним апеляційним господарським судом, під час апеляційного оскарження рішення господарського суду Харківської області по справі №922/4345/19, то і розгляд скарги має здійснюватися за правилами господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст. ст. 1 ,10, 26, 39, 40, 42, 45 Закону України "Про виконавче провадження"; ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; ст. ст. 234, 254, 255, 339, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (вх. №20944 від 10.09.20р.) на дії приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо ведення виконавчого провадження №60809207 - задовольнити частково.

2. В частині визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця Близнюкова Ю.В. щодо ведення виконавчого провадження №60809207 - відмовити.

3. Скасувати постанову приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 19.08.20р. про стягнення з боржника основної винагороди по виконавчому провадженню №60809207.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.09.20р.

Суддя Л.В. Шарко