ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

28.09.2020 року м. Дніпро Справа № 904/9358/17 (904/2697/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач),

судді Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. (повний текст складено 18.08.2020р.)

у справі № 904/9358/17 (904/2697/20) (суддя - Владимиренко І.В., м. Дніпро)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція", м. Синельникове Дніпропетровської області

до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про визнання протиправним та скасування вимоги ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.02.2020р. № Ю-1 "Про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування", визнання протиправними дії ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо зарахування поточних платежів позивача з 16.11.2017р. по 31.01.2020р. в рахунок погашення податкового боргу з ЄСВ за період з 01.10.2013р. по 15.11.2017р. та внесення зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" для відображення у інтегрованій картці тільки поточних нарахувань та сплат зобов`язань з ЄСВ, що зафіксовані у акті звірки за період з 16.11.2017р. по 31.10.2019р. з одночасним скасуванням пені у сумі 92 840,91 грн. та штрафу у сумі 31 867,38 грн.

в межах

справи № 904/9358/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у даній справі відмовлено в задоволенні заяви позивача № 134 від 09.08.2020р. про зупинення провадження у справі. Залишено без задоволення клопотання позивача від 10.08.2020р. про відкладення розгляду справи. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.09.2020р.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р., задовольнити заяву позивача № 138 від 09.08.2020р. про зупинення провадження у справі у зв`язку із неможливістю розгляду справи до вирішення справи № 160/8852/20 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та вчинити певні дії.

Одночасно в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк апеляційного оскарження. Проте, вказане клопотання не може бути розглянуто, оскільки існують правові підстави для повернення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне повернути скаржнику апеляційну скаргу з огляду на наступне.

У ст. 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України").

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява № 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000р. зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства (Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987р., серія A, № 115, с. 22, п. 56, а також Helmers v. Sweden, рішення від 29.10.1996р., серія A, № 212-A, с. 15, п. 31).

Згідно з ч. 2 ст. 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Таким чином, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним.

Системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Предметом апеляційного оскарження, є ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскарження якої окремо від рішення суду не передбачено переліком, наведеним у статті 255 ГПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018р. у справі № 912/1398/18.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 254, п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2020р. у справі № 904/9358/17 (904/2697/20) повернути без розгляду.

Направити скаржнику копію даної ухвали разом із матеріалами апеляційної скарги.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Л.М. Білецька

Суддя _________________ Т.А. Верхогляд