ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 Справа № 917/1063/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укркомцентр», вул. Макаренка, 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39621

до Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод», вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621

про стягнення грошових коштів в сумі 215 357,11грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику представників сторін, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: стягується 199 452,00 грн. основного боргу, 10 316,31 грн. (неустойки) пені, 3 811,96 грн. інфляційних витрат та 1 776,84 грн. 3% річних.

Відповідач у відзиві позов в частині основної заборгованості повністю визнає, разом з тим просить суд врахувати непомірно великий розмір неустойки (пені) до основної суми заборгованості, зменшення об`ємів виробництва, відсутністю реалізації власного виробництва та просить суд зменшити її на 100%.

Щодо інфляційних витрат, то індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, тому вважає за необхідне зменшити її розмір до 2 602,07 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до укладеного договору поставки № 0335-СH від 04.12.2018 та договору поставки товару № 0317-СН від 07.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укркомцентр», м. Кременчук зобов`язалося поставити і передати у власність визначений товар, а Публічне акціонерне товариство «Кременчуцький сталеливарний завод», м. Кременчук прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов`язань та просить суд стягнути борг у сумі 199 452,00 грн. і нарахування, що складають додаткову відповідальність у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання умов договору поставки № 0335-СH від 04.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укркомцентр» поставило прокладку кресл. в кількості 500 шт. на суму 105 000,00 та на виконання договору поставки товару № 0317-СН від 07.11.2019 поставлено скобу в кількості 500 шт. на суму 94 452,00, що підтверджується видатковими накладними № 2702/01 від 27.02.2020 і № 0203/01 від 02.03.2020 року, товарно-транспортною накладною № 2702/01 від 27.02.2020 та № 0203/01 від 02.03.2020, довіреностями № від 18.02.2020 і № від 02.03.2020 та не заперечується товароотримувачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Відповідно до додатку № 1 до договору поставки № 0335-СH від 04.12.2018 та додатку № 1 до договору поставки товару № 0317-СН від 07.11.2019 розрахунки за специфікаціями здійснюються на протязі п`яти календарних днів з дати поставки товару.

В порушення вищезазначених умов Договорів, відповідач свої обов`язки не виконав, оплату за поставлений товар не здійснив, внаслідок чого заборгованість за поставлений товар в сумі 199 452,00 грн. є обґрунтованою та підтверджуються наданими у справі доказами.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних. Перевіривши, з урахуванням чинного законодавства, правильність нарахування позивачем інфляційних витрат та 3% річних за допомогою ІАЦ "Ліга", суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 811,96 грн. інфляційних витрат та 1 776,84 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 10.3. Договору поставки № 0335-СH від 04.12.2018 та Договору поставки товару № 0317-СН від 07.11.2019 у випадку порушення покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь постачальника неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов`язання від суми заборгованості за кожен день прострочення, що дає правові підстави для стягнення з боржника 10 316,31 грн. пені.

Клопотання відповідача, щодо зменшення неустойки (пені) на 100% за порушення договірних зобов`язань, судом відхиляється, так як надані позивачем докази не мають істотного значення, а заявлена до стягнення пеня не перевищує розміру збитків, як це передбачено частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського процесуального кодексу України. При цьому судом взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Позивач подає обґрунтований розрахунок понесених витрат, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 03/18 від 01.10.2018, додатковою угодою № 3 від 31.12.2019, додатковою угодою № 4 від 10.08.2020, розрахунком вартості правової допомоги від 22.06.2020, рахунком фактурою № 03/18/20/6/2 від 22.06.2020 та платіжним дорученням № 6824 від 24.06.2020 року на суму 9200,00 грн. Враховуючи обсяг наданих послуг (позов середньої складності; обсяг робіт визначений та погоджений сторонами договору, є зрозумілим та прийнятним) суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 9200,00 грн. є співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» (вул. Івана Приходька,141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укркомцентр» (вул. Макаренка, 5, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) 199 452,00 грн. основного боргу, 10 316,31 грн. пені, 3 811,96 грн. інфляційних витрат, 1 776,84 грн. 3% річних, 3230,37 грн. судового збору та 9200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.10.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко