УХВАЛА

про повернення заяви

м. Київ

23.09.2020Справа № 906/1345/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" вул. Зарічна, 6, с.Кам`яний Брід, Коростишівський район, Житомирська область,12511

до 1. Міністерства юстиції України вул.Городецького 13, м.Київ, 01001

2. Головного територіального управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1, м. Житомир,10014

3. Радомишльської районної державної адміністрація (12201, Житомирська область, Радомишльський район, м. Радомишль, Соборний майдан, 12, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Закрите акціонерне товариство "Спіка" 03058, м.Київ, ПРОВУЛОК ЧУГУЇВСЬКИЙ, будинок 19-А

про визнання протиправним та скасування дій (рішень) державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно

Представники сторін:

Від позивача: Мороз А.С. - представник, ордер № 265639 від 19.05.2020 року.

Від відповідача 1: не з`явився.

Від відповідача 2: не з`явився.

Від відповідача 3: не з`явився.

Від третьої особи: Данильчук М.Я. - директор.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" 19.12.2019 року звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області згідно якого просить:

- визнати протиправними, скасувати дії (рішення) державного реєстратора Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності за ТОВ "Лабрадорит" на нерухоме майно: будівлю пилорами площею 117,5 кв. м., розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с.Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного державним реєстратором Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції на підставі свідоцтва, серія та номер: 485, виданий 15.04.2005, видавник: Бойко В.М., приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8672792 від 05.12.2013 р. 09:22:08; та будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного державним реєстратором Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції на підставі свідоцтва, серія та номер: 485, виданий 15.04.2005, видавник: Бойко В.М., приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8700325 від 05.12.2013 р. 15:31:07 та зобов`язати Радомишльську районну державну адміністрацію Житомирської області поновити запис про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Лабрадорит" на нерухоме майно будівлю пилорами площею 117,5 кв. м., індексний номер: 8672792 від 05.12.2013 р. 09:22:08 та будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. індексний номер: 8700325 від 05.12.2013 р. 15:31:07, розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію за ЗАТ "Спіка" 21.08.2015 р. права власності на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного на підставі рішення суду, серія та номер 4/5007/37/12,виданий 14.04.2014, видавник: Господарський суд Житомирської області, індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію за ЗАТ "Спіка" 12.10.2015 р. права власності на нерухоме майно: будівлю (будівлю пилорами) площею 117,5 кв. м., розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного на підставі рішення суду, серія та номер 4/5007/37/12, виданий 14.04.2014, видавник: Господарський суд Житомирської області, індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04;

- визнати протиправними дії (рішення) державного реєстратора Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за ЗАТ "Спіка" права власності на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2394,2 кв. м. індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44 та будівлю (будівлю пилорами) площею 117,5 кв. м., індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04, скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ЗАТ "Спіка" та зобов`язати Радомишльську районну державну адміністрацію Житомирської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ЗАТ "Спіка" на нерухоме майно будівлю пилорами площею 117,5 кв. м. індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44 та будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв.м. індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про витребування доказів за вх. № 02-44/2024/19.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23 грудня 2019 року справу №906/1345/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" про витребування доказів за вх.№02-44/2024/19 від 19.12.2019 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі ч. 5 ст. 30 ГПК України.

Постановою Північно - Західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 року у справі № 906/1345/19 ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23 грудня 2019 року у справі №906/1345/19 залишено без змін.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2020 року справу № 903/36/20 передано на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 року за результатами розгляду клопотання позивача б/н від 02.04.2020 року щодо усунення недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/1345/19, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20.05.2020 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 року та 24.06.2020 року підготовче засідання відкладено на 24.06.2020 року та 16.07.2020 року відповідно.

В підготовчому судовому засіданні 16.07.2020 року судом протокольною ухвалою оголошено перерву до 23.07.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 906/1345/19 на 30 днів з ініціативи суду, відкладено розгляд справи на 03.09.2020 року, задоволено клопотання позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Радомишльську районну державну адміністрацію та частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів, подане одночасно з позовною заявою.

Окрім цього 25.08.2020 року від позивача надійшла заява б/н від 21.08.2020 року про забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна: будівлі пилорами літ. "А" площею 117,5 кв. м та будівлі модульного типу літ "Б" площею 2 394,2 кв. м, розташованих за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8 та заборони проведення державної реєстрації щодо цього майна за іншими особами до моменту вступу у законну силу судового рішення у справі № 906/1345/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 року відмовлено в задоволенні заяви позивача б/н від 21.08.2020 року про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року відкладено підготовче засідання у справі на 23.09.2020 року, повторно встановлено відповідачу - Радомишльській районній державній адміністрації строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив

В судове засідання 23.09.2020 року з`явились уповноважені представники позивача та третьої особи.

Уповноважені представники відповідачів 1-3 в судове засідання 23.09.2020 року не з`явилися.

Про дату, час і місце розгляду даної справи відповідачі 1, 2, 3 повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№: 398, 401 та 428.

Про поважні причини неявки в судове засідання уповноважених представників відповідача 2, 3 суд не повідомлено.

Судом доведено до відома, що до початку судового засідання 23.09.2020 року засобами електронного зв`язку від відповідача 1 21.09.2020 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника Міністерства юстиції України в судовому засіданні, призначеному на 23.09.2020 року.

Також судом повідомлено, що до початку судового засідання 23.09.2020 року позивачем через канцелярію суду 23.09.2020 року о 10:02 подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач викладає позовні вимоги в наступній редакції:

"1. Визнати відсутність у ЗАТ «Спіка» права вимагати повернення (витребування у ТОВ «Лабрадорит») майна: будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м, за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, та будівлю пилорами площею 117,5 кв. м, розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8.

2.Визнати за ТОВ «Лабрадорит» право на набуття права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, а саме: будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 та будівлю (будівлю пилорами) площею 117,5 кв. м, індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 у зв`язку з відсутністю у ЗАТ «Спіка» права вимагати його повернення (витребування).

3.Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію за ЗАТ «Спіка» 21.08.2015 р. права власності на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного на підставі рішення суду, серія та номер 4/5007/37/12, виданий 14.04.2014, видавник: Господарський суд Житомирської області, індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію за ЗАТ «Спіка» 12.10.2015 р. права власності на нерухоме майно: будівлю (будівлю пилорами) площею 117,5 кв. м, розташованого за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Потіївка, вул. Радгоспна, 8, внесеного на підставі рішення суду, серія та номер 4/5007/37/12, виданий 14.04.2014, видавник: Господарський суд Житомирської області, індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04.

5. Визнати протиправними дії (рішення) державного реєстратора Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за ЗАТ «Спіка» права власності на нерухоме майно: будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44 та будівлю (будівлю пилорами) площею 117,5 кв. м, індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04, скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ЗАТ «Спіка» та зобов`язати Радомишльську районну державну адміністрацію Житомирської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ЗАТ «Спіка» на нерухоме майно будівлю пилорами площею 117,5 кв. м індексний номер: 25139462 від 08.10.2015 12:29:44 та будівлю модульного типу площею 2 394,2 кв. м. індексний номер: 25749322 від 31.10.2015 15:53:04."

Заява разом з доказами надсилання її на адресу учасників справи, а саме відповідними фіскальними чеками, описами вкладення в цінні листи та накладними, датованими 22.09.2020 року, судом долучена до матеріалів справи.

Як встановлено судом за змістом поданої позивачем 23.09.2020 року заяви про зміну предмету позову, вчинення ТОВ "Лабрадорит" дій зі зміни предмету позову, за твердженням останнього, зумовлене зверненням до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами, сформованими в процесуальних межах та виходячи зі специфіки адміністративного судочинства, та які постановою Верховного Суду від 23.10.2019 року були визнані такими, що не підлягають розгляду в суді адміністративної юрисдикції.

При цьому під час розгляду справи № 910/7510/16 в Господарському суді міста Києва позивачем, виходячи з правової позиції сторін, прийнято рішення про викладення первісно заявлених в межах даного спору позовних вимог в новій редакції, наведеній в заяві про зміну предмету позову.

Окрім цього як на одну з підстав позовних вимог позивач посилається на постанову Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №906/775/17 за позовом ТОВ "Лабрадорит" до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за участю прокуратури Житомирської області та третьої особи - Головного управління ДКС України у Житомирській області, якою стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 211 000,00 грн. збитків, понесених останнім у зв`язку з неповерненням коштів, сплачених за придбане на прилюдних торгах майно, яке в подальшому було витребувано у ТОВ "Лабрадорит" на користь власника - ЗАТ "Спіка".

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Тобто зазначені вимоги до заяв та порядку вчинення відповідних дій зі звернення, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою їх залишення без руху або повернення.

Разом з цим, суд наголошує, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Одночасно, застосовуючи при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Поряд із цим за умови наведення частиною 2 статті 43 ГПК України переліку дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства, виключного переліку дій, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом, приписами господарського процесуального кодексу не встановлено.

Суд зазначає, що правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

В свою чергу суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі, оскільки згідно ст. 14 ГПК України за принципом диспозитивності учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами частин 2, 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Суд наголошує, що завданням підготовчого провадження, виходячи із змісту ст. 177 ГПК України є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

З метою виконання визначеного у ст. 177 ГПК України завдання підготовчого провадження суд вчиняє передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Водночас, за приписами ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

В судових засіданнях по розгляду справи № 906/1345/19, в яких, в тому числі, брав участь представник позивача, судом доведено до відома сторін положення статей 177, 181 ГПК щодо мети, завдань та строків підготовчого засідання, а також використання засобів підготовчого засідання, передбачених ст. 182 ГПК України.

Поряд із цим судом розцінено подачу позивачем заяви про залучення співвідповідача у справі - Радомишльську районну державну адміністрацію та заяви про зміну підстав позову в день проведення підготовчого судового засідання 16.07.2020 року, враховуючи процесуальні строки визначені ГПК, як порушення ст. 43 ГПК щодо зловживання процесуальними правами, що зафіксовано у відповідному протоколі судового засідання від 16.07.2020 року та ухвалі суду від 16.07.2020 року про відкладення підготовчого засідання у справі.

Суд також звертає увагу, що у відповідності до приписів ч. 1 ст. 113 ГПК України, згідно яких строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом, ухвалою суду від 03.09.2020 року про відкладення підготовчого засідання у справі № 906/1345/19 учасникам справи для подання додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень тощо судом було встановлено строк до 18.09.2020 року включно.

Однак, не зважаючи на вищенаведене, позивач знову звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про зміну предмету позову не завчасно, а саме в день проведення підготовчого судового засідання у даній справі 23.09.2020 року, одночасно здійснивши відправлення копії вказаної заяви іншим сторонам у справі, як вбачається зі змісту наданих доказів, напередодні 22.09.2020 року о 19:33.

При цьому будь - яких пояснень та/або доказів щодо підстав неможливості звернення до суду з вказаною заявою про зміну предмету позову в межах встановленого законом та судом процесуального строку, в тому числі з урахуванням дати ухвалення Верховним Судом постанови від 12.06.2020 року у справі № 906/775/17, посилання на яку міститься у вказаній заяві, позивачем суду не надано.

Таким чином, зважаючи на тривалий розгляд справи та неодноразове відкладення підготовчого засідання з метою надання сторонам можливості реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, зважаючи на визначені ГПК процесуальні строки підготовчого провадження та необхідність забезпечення іншим учасникам справи можливості надання заперечень щодо поданих заяв та наведенні їх доводів при розгляді даної справи, зокрема, щодо нового предмету позову, а також з урахуванням визначенням судом попередньо 16.07.2020 року зловживанням процесуальними правами подання позивачем заяв про залучення співвідповідача та про зміну підстав позову, дії позивача щодо звернення із заявою про зміну предмету позову не завчасно, а саме в день проведення судового засідання 23.09.2020 року в контексті ст. 43 ГПК України розцінюються судом як зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки звернення позивача із заявою про зміну предмету позову з порушенням встановлених процесуальних строків для вчинення відповідних дій визнано зловживанням позивачем процесуальними правами, суд дійшов висновку про повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" у справі № 906/1345/19 про зміну предмету позову на підставі ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Також, ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішеннями ЄСПЛ у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України.

Викладене свідчить, що суд у своїй діяльності має забезпечувати непорушність балансу інтересів сторін, їх рівності та змагальності, зокрема, шляхом запобігання зловживання процесуальними правами окремими учасниками судового процесу, а отже в даному випадку визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, у розумінні ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, та повернення поданої заяви про зміну предмету позову не є обмеженням доступу до правосуддя.

Керуючись ст. ст. 2, 43, 46, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати зловживанням процесуальними правами дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" з подання 23.09.2020 року заяви про зміну предмету позову у справі № 906/1345/19.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" подану 23.09.2020 року заяву про зміну предмету позову у справі № 906/1345/19 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення 23.09.2020 року та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон