ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 справа № 914/1662/20

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Полянського А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР», м.Луцьк,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД», м. Городок, Городоцький район, Львівська область,

про стягнення 263 118,53 грн,

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «ГАЛІЦІЯ -ТРЕЙД» про стягнення заборгованості в сумі 263 118,53грн.

Ухвалою від 20.07.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 02.09.2020.

В судове засідання 02.09.2020 представник позивача не з`явився, однак ним була подана заява 26.08.2020 про проведення підготовчого провадження без участі позивача, а також заявою від 26.08.2020 за Вх. №25069/20 надано додаткові пояснення у справі та долучено оригінали документів на які посилається в позовній заяві.

Відповідач явки представника в судове засідання 02.09.2020 не забезпечив, проте 13.08.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву мотивований тим, що відповідачем було погашено основну суму заборгованості в розмірі 219 155,84 грн, що підтверджуються наступними платіжними дорученнями: №1746 від 10.06.2020 на суму 50 000,00 грн.; №1738 від 10.07.2020 на суму 84 155,84 грн.; №1828 від 22.07.2020 на суму 85 000,00 грн. Просив закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛІЦІЯ-ТРЕЙД» про стягнення 263 118,53 грн та відмовити у стягненні з ТОВ «Галіція-Трейд» 3% річних у розмірі 19 859,59 грн, інфляційних втрат у розмірі 24 103,10 грн. та судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

На адресу суду 19.08.2020 надійшла заява позивача від 17.08.2020 №42 про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач зменшив суму заборгованості до 43 962,69грн у зв`язку із тим, що 10.06.2020, 10.07.2020 та 22.07.2020 відповідачем було погашено основний борг в сумі 219 155,84грн. Згідно поданої заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 24 103,10 грн. втрат від інфляції, 19 859,59 грн. 3% річних. Всього 43 962,69грн.

Ухвалою від 02.09.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті призначивши судове засідання на 22.09.2020.

Сторони не забезпечили явки представників в судове засідання 22.09.2020. Позивач подав клопотання від 21.09.2020 про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами. Відповідач причин не явки не повідомив.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛІЦІЯ -ТРЕЙД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР» було укладено договір поставки №25/PTS/2018, за умовами якого Позивач мав передати у власність Відповідачу паперово-картонну продукцію, а Відповідач прийняти у власність зазначений товар і оплатити його вартість відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору Ціна за одиницю та загальна вартість Товару, що постачається, зазначаються у рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Поставка Товару здійснюється Постачальником на підставі замовлення, наданого Покупцем, у якому зазначається асортимент, кількість та дата поставки Товару. Прийняття та узгодження замовлення здійснюється через електронний, факсимільний чи телефонний зв`язок. Транспортні витрати, пов`язані з доставкою Товару від Постачальника до Покупця, оплачуються за домовленістю Сторін Покупцем або Постачальником.

Відповідно до п. 2.3. Договору передбачена оплата за поставлений Товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки Товару.

На виконання умов договору позивач в період з листопада 2018 року по листопад 2019 року передав у власність Відповідачу, а Відповідач отримав товар загальною вартістю 1 798 236,46 грн. Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 1 579 080,62грн, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість в сумі 219 155,84грн. згідно накладних: №РН -000265 від 26.09.2018; № РН-000325 від 15.11.2018; № РН-000364 від 13.12.2018; № РН-000374 від 19.12.2018; № РН-0000005 від 19.01.2019; № РН-0000013 від 14.01.2019; № РН-0000060 від 25.02.2019; № РН-0000072 від 01.03.2019; № РН-0000087 від 14.03.2019; № РН-0000387 від 25.11.2019; № РН-0000388 від 26.11.2019;

Крім того, вищевикладене підтверджується і самим Відповідачем, так як ним неодноразово, протягом всієї співпраці між Позивачем та Відповідачем були підписані Акти звірки взаєморозрахунків. Такі Акти підтверджують черговість поставок та розрахунків між сторонами Договору, а також наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем. Зокрема, такими Актами звірки взаєморозрахунків є Акти за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, за період з 01.01.2020 року по 3 1.01.2020 року, за період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року, за період з 01.01.2020 року по 31.03.2020 року, за період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року.

Після подання позову до суду, а саме 10.06.2020, 10.07.2020 та 22.07.2020 відповідачем було погашено основну заборгованість в сумі 219155,84грн, у зв`язку із чим позивачем 19.08.2020 вх.№1957/20 подано заяву про зменшення позовних вимог в частині основного боргу, адже він сплачений повністю.

За неналежне виконання договірних зобов`язань, позивач нарахував відповідачу 24103,10грн втрат від інфляції, 19859,59грн 3% річних.

Заперечення відповідача проти позову.

13 серпня 2020р. вх.№24281/20 на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. У відзиві ТОВ «Галіція-Трейд» зазначив, що стороною було оплачено основну суму заборгованості в розмірі 219 155,84 грн., що підтвердили платіжними дорученнями, долученими до відзиву:

- платіжне доручення № 1746 від 10.06.2020 на суму 50 000,00грн.;

- платіжне доручення № 1738 від 10.07.2020 на суму 84 155,84грн.;

- платіжне доручення № 1828 від 22.07.2020 на суму 85 000,00грн.;

Щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідач заперечує, оскільки відповідно до п. 2.3 Договору покупець має право затримати оплату за поставлений товар щодо якого Постачальником не надано оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків-фактур до моменту їх отримання. При цьому будь-яка відповідальність до Покупця за порушення строків оплати не застосовується. Зазначив, що не отримував жодних рахунків-фактур за поставлений товар. Як зазначає відповідач, таких рахунків фактур не долучено до позовної заяви , які б підтверджували їх надання ТОВ «Галіція-Трейд».

Вважає, що строки для здійснення оплати за товар ще не почались, відтак відповідач не порушив своїх зобов`язань щодо оплати за товар, а тому до нього не можуть застосовуватись будь-які санкції, в тому числі проценти річних та інфляційні втрати.

Фактичні обставини справи встановлені судом

06 вересня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛІЦІЯ -ТРЕЙД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР» було укладено договір поставки №25/PTS/2018, за умовами якого Позивач мав передати у власність Відповідачу паперово-картонну продукцію, а Відповідач прийняти у власність зазначений товар і оплатити його вартість відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.1.2 найменування, одиниця вимірювання, ціна та кількість Товару, що постачається, зазначається у видаткових накладних га/або Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п.п.7.1.,7.2. Договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2018 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення дії Договору за два тижні до закінчення строку його чинності, Договір вважається продовженим на ще 1 рік на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Як визначено розділом 6 Договору поставки №25/PTS/2018 у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. За період дії Договору ТОВ «БЕСТКОР» на виконання умов Договору здійснило поставку а ТОВ «Галіція-Трейд» з листопада 2018 року по листопад 2019 року прийняв у власність товар на суму 1 798 236,46 грн., з яких Відповідач оплатив лише частину, а саме: 1 579 080,62грн., що і стало підставою для звернення Позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Поставка Товару здійснюється постачальником на підставі замовлення, наданого Покупцем, у якому зазначається асортимент, кількість та дата поставки Товару. Прийняття та узгодження замовлення здійснюється через електронний, факсимільний чи телефонний зв`язок. Транспортні витрати, пов`язані з доставкою Товару від Постачальника до Покупця, оплачуються за домовленістю Сторін Покупцем або Постачальником.

Згідно з п. 2.1. Договору ціна за одиницю та загальна вартість Товару, що постачається, зазначаються у рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору передбачена оплата за поставлений Товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки Товару. Покупець має право затримати оплату за поставлений товар щодо якого Постачальником не надано оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків-фактур до моменту їх отримання. При цьому будь-яка відповідальність до Покупця за порушення строків оплати не застосовується.

На виконання умов договору позивач в період з листопада 2018 року по листопад 2019 року передав у власність Відповідачу, а Відповідач отримав товар загальною вартістю 1 798 236,46 грн. Відповідач отриманий товар оплатив частково в сумі 1 579 080,62грн, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість в сумі 219 155,84грн. згідно накладних: №РН -000265 від 26.09.2018; № РН-000325 від 15.11.2018; № РН-000364 від 13.12.2018; № РН-000374 від 19.12.2018; № РН-0000005 від 19.01.2019; № РН-0000013 від 14.01.2019; № РН-0000060 від 25.02.2019; № РН-0000072 від 01.03.2019; № РН-0000087 від 14.03.2019; № РН-0000387 від 25.11.2019; № РН-0000388 від 26.11.2019;

Крім того, вищевикладене підтверджується і самим Відповідачем, так як ним неодноразово, протягом всієї співпраці між Позивачем та Відповідачем були підписані Акти звірки взаєморозрахунків. Такі Акти підтверджують черговість поставок та розрахунків між сторонами Договору, а також наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем. Зокрема, такими Актами звірки взаєморозрахунків є Акти за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, за період з 01.01.2020 року по 3 1.01.2020 року, за період з 01.02.2020 року по 29.02.2020 року, за період з 01.01.2020 року по 31.03.2020 року, за період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору покупцем щодо оплати вартості поставленої продукції, Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлений та неоплачений товар у розмірі 219 155,84 грн., 24103,10грн. інфляційних втрат та 19859,59грн 3% річних.

Відповідач у поданому до суду відзиві зазначив про погашення заборгованості перед позивачем в повному обсязі. Згідно:

- платіжного доручення № 1746 від 10.06.2020 на суму 50 000,00грн.;

- платіжного доручення № 1738 від 10.07.2020 на суму 84 155,84грн.;

- платіжного доручення № 1828 від 22.07.2020 на суму 85 000,00грн.;

Позивач 19.08.2020 вх.№1957/20 подав заяву про зменшення позовних вимог, мотивовану тим, що відповідач погасив основну заборгованість, як доказ - надав відповідні платіжні доручення. Просив розглядати справу в межах зменшених позовних вимог- 43962,69 грн., з яких 19859,59 грн. - 3% річних та 24103,10 грн. - інфляційні втрати та судові витрати. Просив повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Бесткор» частину сплаченого судового збору, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Оцінка суду

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР» на виконання умов Договору в період з листопада 2018 року по листопад 2019 року передав у власність Відповідачу, а Відповідач отримав товар загальною вартістю 1 798 236,46 грн. згідно накладних: №РН -000265 від 26.09.2018; № РН-000325 від 15.11.2018; № РН-000364 від 13.12.2018; № РН-000374 від 19.12.2018; № РН-0000005 від 19.01.2019; № РН-0000013 від 14.01.2019; № РН-0000060 від 25.02.2019; № РН-0000072 від 01.03.2019; № РН-0000087 від 14.03.2019; № РН-0000387 від 25.11.2019; № РН-0000388 від 26.11.2019;

Відповідно до заяви ТзОВ «Бесткор» про зменшення позовних вимог від 19.08.2020 вх.№1957/20, спір розглядається в межах зменшених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Оскільки відповідачем було несвоєчасно та не в повному обсязі проведено оплату за отриманий товар, позивач нарахував відповідачу 24 103,10грн. інфляційних втрат та 19859,59грн 3% річних нараховані за неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Щодо посилання відповідача на те, що йому не були надіслані рахунки-фактури суд зазначає наступне.

В платіжних дорученнях, згідно яких Відповідач здійснював оплату за товар зазначене призначення платежу: оплата за товари згідно рахунків № СФ-315 від 25.09.2018р.; № СФ-366 від 24.10.2018р.; № СФ-414 від 30.11.2018р.; № СФ-474 від 19.12.2018р.; № СФ-483 від 09.01.2019р.; № СФ-9 від 14.01.2019р.; № СФ-76 від 20.02.2019р.; № СФ-94 від 01.03.2019р.; № СФ-114 від 14.03.2019р.; № СФ-500 від 25.11.2019р.; № СФ-502 від 26.11.2019р. Щодо несвоєчасної оплати за товар по накладних від 25.11.2019р. та 26.11.2019р. суд зазначає наступне.

Згідно п. 2.3. Договору покупець здійснює оплату за поставлений Товар на підставі виставленого рахунку на умовах відстрочки платежу на термін не більше 30 календарних днів з моменту поставки Товару. Суд, оглянувши оригінали вищезазначених накладних, прийшов до висновку, що товар поставлений 25.11.2019р. та 26.11.2019р. оскільки жодні застереження у накладних не відображені.

А тому, відповідач отримавши накладні на товар згідно дат зазначених у самих накладних ( застереження відсутні) був зобов"язаний здійснити оплату згідно п. 2.3 договору укладеного між сторонами, а саме не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки Товару.

Відтак, судом проведено перевірку правильності здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних та визначив наступне.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 19859,59 грн., зазначає, що такий позивачем здійснено неправильно. Згідно проведеного судом розрахунку до стягнення підлягає 19 754,58 грн. трьох відсотків річних, оскільки нарахування невірно здійснювались на дні в яких проводилась оплата.

Щодо нарахування інфляційних втрат, такі здійснені вірно., вони підлягають до стягнення в сумі 24103,10 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають до задоволення частково.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позовної заяви, заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн., однак жодних доказів на підтвердження надання правової допомоги суду не надано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем у позовній заяві було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 263 118,53 грн, та відповідно сплачено судовий збір в сумі 3946,79 грн, що становить 1,5% від ціни позову.

В ході розгляду справи, у зв`язку із тим, що відповідач після подання позову до суду погасив основну заборгованість в сумі 219155,84 грн, позивачем зменшено розмір позовних вимог до 43962,69грн., тому в частині зменшених позовних вимог судовий збір підлягає поверненню.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 652,87 грн.

Сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. Питання повернення надмірно сплаченого судового збору вирішується відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила.

Позивач у заяві про зменшення позовних вимог від 19.08.2020 заявив про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Бесткор» частини сплаченого судового збору, у зв`язку із зменшенням позовних вимог. Щодо повернення частини судового збору, суд винесе ухвалу.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галіція-Трейд» (81500, Львівська область, Городоцький район, м.Городок, вул.Артищівська буд.9 корп.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТКОР» (43000, Волинська область, м.Луцьк, вул Гребінки,12, ) 19754,58грн. - 3% річних, 24103,10 грн. інфляційних втрат та 652,87 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Винести ухвалу щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Бесткор» () частини сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.09.2020.

Суддя О.Д. Запотічняк