ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 Справа № 914/1774/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ліспром Груп, м. Вінниця

до відповідача: Приватного підприємства Берест-М, село Велика Лінина Львівської області

про стягнення 29 122, 98 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Полюхович Х.М.

Представники сторін справи не з`явились.

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю Ліспром Груп подано позов до Приватного підприємства Берест-М про стягнення 29 122, 98 грн.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 31.08.2020.

Ухвалою суду від 31.08.2020 розгляд справи відкладено на 24.09.2020.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. Однак подав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

Cлід зазначити, що ухвали суду у справі надсилалась відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, ухвала про відкладення розгляду справи надсилалась засновнику Приватного підприємства Берест-М Кальмуку М.Г.

Згідно з витягами з сайту АТ «Укрпошта» поштові відправлення, які надсилались на юридичну адресу відповідача та засновнику підприємства вручені 04.09.2020.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи закінчення строку розгляду спору, встановленого ст. 248 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Аргументи сторін.

Позовна заява обґрунтована тим, що сторони уклали договір поставки у спрощеній спосіб. Позивачем перераховано відповідачу 150 000, 00 грн, а відповідачем поставлено продукцію на суму 30 877, 02 грн. Надалі відповідач повернув позивачу 90 000, 00 грн, а залишок попередньої оплати - 29 122, 98 грн не повернув.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, проти позову в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

Товариством з обмеженою відповідальністю Ліспром Груп та Приватним підприємством Берест-М укладено договір поставки у спрощений спосіб.

31 жовтня 2017 року позивачем перераховано відповідачу 150 000, 00 грн із призначенням платежу: «попередня оплата за лісопродукцію зг. рахунку № 12 від 31/10/2017р. на суму 125 000, 00 грн, ПДВ 20% 25 000, 00 грн», що підтверджується платіжним дорученням № 5332.

Відповідачем поставлено позивачу лісоматеріали круглі (бук) вартістю 30 877, 02 грн, що підтверджується видатковою накладною № 5 від 18.06.2018. Накладна підписана та скріплена печатками позивача та відповідача.

Платіжним дорученням № 334 від 01.08.2018 та № 393 від 07.11.2018 відповідачем повернуто позивачу 60 000, 00 грн та 30 000, 00 грн відповідно. У призначеннях платежів зазначено: «повернення коштів, оплачених за лісопродукцію».

13 грудня 2019 року позивачем скеровано на адресу відповідача претензію № 225 від 13.09.2019 про повернення попередньої оплати на суму 29 122, 98 грн, яка отримана останнім 17.12.2019.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача 29 122, 98 грн попередньої оплати в судовому порядку.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Позивачем перераховано відповідачу 150 000, 00 грн попередньої оплати, а відповідачем поставлено товар на суму 30 877, 02 грн.

Надалі відповідач повернув позивачу 90 000, 00 грн, однак доказів повернення залишку попередньої оплати 29 122, 98 грн матеріали справи не містять.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, позивачем доведено перерахування попередньої оплати, в той час, як відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо передання оплаченого позивачем товару чи повернення частини попередньої оплати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 29 122, 98 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ГПК України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Судові витрати.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства Берест-М (місцезнаходження: 82075, Львівська обл., Старосамбірський р-н, село Велика Лінина, вул. Тиха, будинок 1, ідент. код: 36765678) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ліспром Груп (місцезнаходження: 21036, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Івана Богуна, будинок 2, офіс 508, ідент. код: 39291979) 29 122, 98 грн попередньої оплати та 2 102, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 29.09.2020.

Суддя Галамай О.З.