ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. Справа № 911/2450/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

2. ОСОБА_1

про стягнення 149 581,49 гривень

за участю представників:

від позивача: Олейник Н.О. (довіреність № 6813-К-О від 04.11.2019)

від відповідача 1: ОСОБА_2 (особисто)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк"/позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2/відповідач 1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1/відповідач 2) про солідарне стягнення з відповідачів 149 581,49 гривень заборгованості за договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016, з яких 149 178,88 грн заборгованості за кредитом та 402,61 грн заборгованості за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення відповідачем 1 грошового обов`язку щодо повернення кредиту, отриманого за договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016, як основного зобов`язання, та, надалі, невиконання відповідачем 2, як поручителем, взятих на себе обов`язків згідно договору поруки №KIBZLON06932/DP1 від 24.11.2016 щодо забезпечення виконання основного зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2019 у справі №911/2450/19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін, призначено судове засідання на 11.11.2019, а також встановлено сторонам строк для вчинення процесуальних дій, зокрема встановлено відповідачу строк для подання відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

08.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.11.2019 у справі №911/2450/19 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 26.11.2019, а також встановлено сторонам строк для вчинення процесуальних дій, зокрема встановлено відповідачу строк для подання відзиву - до 26.11.2019.

14.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідачів надійшов відзив на позову заяву, згідно якого відповідачі просили закрити провадження у даній справі відповідно до приєднаного до вказаного відзиву клопотання, а у разі відмови судом у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі - відмовити у задоволенні позову повністю.

Водночас, разом з відзивом на позовну заяву відповідачами також подано:

- заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яку судом залишено без розгляду з огляду на вирішення відповідного питання згідно ухвали Господарського суду Київської області від 11.11.2019 у справі №911/2450/19;

- клопотання про витребування доказів, а саме від позивача докази на підтвердження наявності фінансових зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016.

26.11.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2019 у справі №911/2450/19 відкладено підготовче засідання на 17.12.2019.

17.12.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 27.01.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про витребування від позивача доказів на підтвердження наявності фінансових зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016 з огляду необґрунтованості вказаного клопотання в розумінні ст. 81 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі №911/2450/19, занесеною до протоколу судового засідання від 27.01.2020, відкладено підготовче засідання на 10.02.2020.

06.02.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої АТ КБ "Приватбанк" не погодилося із запереченнями відповідачів та просило позов задовольнити повністю.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі №911/2450/19, занесеною до протоколу судового засідання від 10.02.2020, відкладено підготовче засідання на 18.02.2020.

17.02.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідачів надійшли заперечення, відповідно до яких відповідачі розглянути і задовольнити подане раніше клопотання про закриття провадження у даній справі, а у разі відмови судом у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі - відмовити у задоволенні позову повністю.

18.02.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також про розгляд раніше поданого клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2020 у справі №911/2450/19 відкладено підготовче засідання на 10.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі №911/2450/19, занесеною до протоколу судового засідання від 10.03.2020, відкладено підготовче засідання на 23.03.2020.

10.03.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на заперечення, згідно якої АТ КБ "Приватбанк" не погодилося із запереченнями відповідачів та просило позов задовольнити повністю.

Поряд з тим постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 по 03.04.2020.

Листом Голови ради суддів України від 16.03.2020 №9рс-186/20 рекомендовано, на період з 16.03.2020 по 03.04.2020, встановити особливий режим роботи судів України.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Київської області № 11 від 17.03.2020 "Про організацію розгляду судових справ на період дії карантину" визначено, що розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників справи, призначених на період дії карантину з 18.03.2020 до 03.04.2020, призначається (переноситься) поза межі визначеного строку (у разі його не продовження); матеріали (заяви, скарги, клопотання), які передбачають їх розгляд в судових засіданнях за участю учасників справи, призначаються поза межами визначеного строку дії карантину (у разі його не продовження).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2020 у справі №911/2450/19 повідомлено учасників справи, що розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні 23.03.2020 не відбудеться, постановлено повідомити ухвалою суду учасників справи про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2020 у справі №911/2450/19 призначено підготовче засідання на 01.06.2020.

29.05.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідачів надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без їх участі, а також розгляд раніше поданого клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2020 у справі №911/2450/19 відкладено підготовче засідання на 16.06.2020.

16.06.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідачів надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без їх участі, а також розгляд раніше поданого клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2020 у справі №911/2450/19 відкладено підготовче засідання на 14.07.2020.

10.07.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідачів надійшла заява (повідомлення) про припинення представництва.

13.07.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2020 у справі №911/2450/19 відкладено підготовче засідання на 11.08.2020.

14.07.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення по суті спору разом з доказами на їх підтвердження.

Так, додатково, позивач надав копію витягу з програмного комплексу банку на підтвердження реєстрації в Приват24 для бізнесу, а також копію заяв про відкриття рахунку для обслуговування ФОП ОСОБА_2 та про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 25.09.2013 №.

Приписами ст. ст. 73, 80 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З огляду на вказне вище, оскільки позивачем не заявлено про неможливість подання разом з заявами по суті копій витягу з програмного комплексу банку, заяв про відкриття рахунку та про приєднання до Умов, як і не обґрунтовано вказану неможливість, суд дійшов висновку про залишення відповідно поданих позивачем копій документів без розгляду.

06.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшла сканкопія заяви про задоволення наявного в матеріалах клопотання про закриття провадження в означеній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2020 у справі №911/2450/19 заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про задоволення наявного в матеріалах клопотання про закриття провадження в справі залишено без розгляду, закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті на 31.08.2020.

У судовому засіданні 31.08.2020 після закінчення з`ясування обставин та дослідження доказів судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно викладених у позові доводів позивача 24.11.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як позичальником, та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір №KIBZLON06932 (далі - кредитний договір), який містить такі істотні умови:

- сума наданого кредиту: 217 888,70 грн;

- відсоткова ставка за користування кредитом: 32% річних;

- термін повернення кредиту в повному обсязі: 26.10.2018;

- повернення кредиту: відповідно до графіку.

Водночас, за доводами позивач, 24.11.2016 між ОСОБА_1 , як поручителем, та ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитором, укладено договір поруки №KIBZLON06932/DP1 (далі - договір поруки), предметом якого є надання поруки за виконання зобов`язань Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору.

До позовної зави позивачем додано копії вказаних вище кредитного договору №KIBZLON06932 від 24.11.2016 разом та додатка до нього, договору поруки №KIBZLON06932/DP1 від 24.11.2016, а також копії договорів про внесення змін №№1, 2 Умов та правил надання банківських послуг (розділ 3 Умов надання банківських послуг) № (кредит на гарантований платіж) від 24.11.2016.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зауважив, що власні зобов`язання за кредитним договором він виконав належним чином, надавши Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом проведення 28.11.2016 двох трансакцій: 3 298,52 грн та 203 229,77 грн з призначенням платежів відповідно «перечисление средств для погашения задолженности по договору б/н от 27.09.2013г., Z16ANPB6000026» та «перечисление средств для погашения задолжнности по договору б/н от 11.10.2013г., Z16ANPB6000026».

За доводами позивача ФОП ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів виконав не у повному обсязі, внаслідок чого у нього перед АТ КБ «Приватбанк» виникло 149 178,88 грн заборгованості за кредитом та 402,61 грн заборгованості за відсотками.

В підтвердження вказаних вище обставин надання кредиту відповідачу 1 та часткового повернення ним отриманих кредитних коштів, як наслідок виникнення відповідних сум боргу, позивач надав виписки по рахунку.

З огляду наведеного вище, враховуючи порушення відповідачем 1 договірного обов`язку щодо повернення кредиту та сплати відсотків, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1, як боржника, та відповідача 2, як поручителя, солідарно 149 581,49 гривень заборгованості за договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016, з яких: 149 178,88 грн заборгованості за кредитом та 402,61 грн заборгованості за відсотками.

Заперечуючи проти відповідно заявлених вимог, відповідачі вказали, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки з тексту кредитного договору слідує його укладення між банком та відповідачем 1, як фізичною особою, а не як з господарюючим суб`єктом. Також, за доводами відповідачів, ОСОБА_1 поручилась за виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 , як фізичною особою.

З огляду вказаного, на переконання відповідачів, провадження у вказаній справі підлягає закриттю на підставі пп. 1 ч. ст. 231 ГПК України.

Крім того відповідачі зауважили на відсутності доказів надання кредитних коштів, оскільки, на думку відповідачів, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом приховано наявність двох судових рішень по справах №№911/1659/15 та 911/1147/16, в межах розгляду яких судами встановлено наявність заборгованості ОСОБА_2 , як ФОП, та відповідно стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором б/н від 11.10.2013 «гарантований платіж», зокрема 169 358,14 грн заборгованості по тілу кредиту.

Як зауважили відповідачі, рішення по обом справа наразі перебувають на примусовому виконанні, в підтвердження чого до відзиву додано копію довідки Головного управління пенсійного фонду України у Київській області від 01.11.2019.

Отже відповідач 1, заперечуючи проти позову, вказав, що він не отримував від позивача жодних кредитних коштів, окрім отриманих в межах кредитного договору б/н від 11.10.2013 «гарантований платіж» та по яких судами вже прийнято рішення, попри те, за доводами відповідача 1, він, бажаючи діяти в межах закону, сплачував передбачені кредитним договором платежі у загальному розмірі 108 756,10 грн. До відзиву відповідачів додано копії квитанцій та дублікатів квитанцій.

У відповідь на вказаний вище відзив позивач зазначив, що кредитний договір, заборгованість по якому заявлено до стягнення за позовом у даній справі, укладений з відповідачем 1, саме як з фізичною особою-підприємцем, оскільки ліміт по кредитному договору надано відповідачу 1 на реструктуризацію заборгованості за Умовами, укладеними з відповідачем 1 раніше, а на виконання основного кредитного договору 24.11.2016 між сторонами укладено договори про внесення змін №№1, 2 про зменшення сум заборгованості по кредиту на гарантований платіж, які, за доводами позивача, відображені в основному кредитному договорі.

За доводами позивача відсутність зазначення наявності у ОСОБА_2 статусу фізичної особи-підприємця в преамбулі кредитного договору є технічним недоліком шаблону договору, тоді як відповідний вид договору реструктуризації позивачем укладався лише з суб`єктами господарювання - фізичними особами-підприємцями та юридичними особами.

З огляду вказаного вище позивач вважає, що спір за поданим ним позовом у даній справі підсудний саме господарському суду, а тому позовна заява подана правильно - до Господарського суду Київської області.

Твердження ж відповідача щодо відсутності доказів надання кредиту позивач вважає безпідставними, оскільки обставини надання кредиту підтверджуються наданими позивачем банківськими виписками, тоді як рішення у справах №№911/1659/15 та 911/1147/16 не мають жодного відношення до вказаного позову.

Своєю чергою відповідачі вказали, що кредитний договір не є договором реструктуризації минулої заборгованості у розумінні Методичних рекомендацій щодо роботи банків з боржниками - фізичними особами, у яких виникли/можуть виникнути фінансові труднощі, схвалених постановою Правління Національного банку України 21.07.2015 №467.

Стосовно вказаних вище заперечень відповідача позивач повторно вказав, що на виконання основного кредитного договору 24.11.2016 між сторонами укладено договори про внесення змін №№1, 2 про зменшення сум заборгованості по кредиту на гарантований платіж, які, відповідно, відображено в основному кредитному договорі.

Також додатково, стосовно обставин надання відповідачу 1 кредитних коштів, позивач вказав, що вказані у виписках по рахунку кошти були перераховані у такому порядку:

- 3 298,52 грн, передбачені договором про внесення змін №1 від 24.11.2016 про зменшення суми заборгованості по кредитному ліміту на поточний рахунок та пунктом А2 кредитного договору №KIBZLON06932 від 24.11.2016;

- 203 229,77 грн, передбачені договором про внесення змін №2 від 24.11.2016 про зменшення суми заборгованості по кредиту на гарантований платіж;

- 34,00 грн, перераховані на виконання пункту А2 кредитного договору №KIBZLON06932 від 24.11.2016 за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, тобто, за доводами позивача, за кредитним договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016 відповідачу 1 загалом перераховано 206 562,29 грн, а виписки по рахунках є первинними документами на підтвердження обставин надання кредиту.

Надалі позивач додатково надав письмові пояснення щодо укладення з відповідачем кредитного договору саме як з фізичною особою-підприємцем та вказав, що ним з ФОП ОСОБА_2 укладено 24.11.2016 договори про внесення змін №№1, 2 до кредитного договору №KIBZLON06932 від 24.11.2016, а на момент укладення кредитного договору ОСОБА_2 уже мав статус господарюючого суб`єкта та був зареєстрований в системі банку в категорії бізнес клієнтів, із відповідним приєднанням до Умов та правил надання банківських послуг у якості господарюючого суб`єкта.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представників сторін, суд встановив, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Водночас відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно приписів ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054, ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Поряд з тим приписами статей 553, 554, 627 ЦК України унормовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами статтей 73, 74, 76, 77 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як слідує з наявної в матеріалах справи копії кредитного договору №KIBZLON06932 від 24.11.2016, вказаний договір укладено між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Богуславським РВ ГУ МВС в Київській області, 28.04.2011, реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , як позичальником.

Відповідно до пунктів А.2, А.4, А.5, 1.1., 2.1.1., 2.1.2., 7.1. та 9.8. кредитного договору №KIBZLON06932 від 24.11.2016 ліміт цього кредитного договору, зокрема: 217 888,70 грн, у тому числі: у розмірі 3 298,52 грн на реструктуризацію заборгованості за Умовами та правилами надання банківських послуг (розділ 3 Умов та правил надання банківських послуг) № (кредитний ліміт на поточний рахунок), укладеними між банком та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , у розмірі 203 229,77 грн на реструктуризацію заборгованості за Умовами та правилами надання банківських послуг (розділ 3 Умов та правил надання банківських послуг) № (кредитний на гарантований платіж) укладеними між банком та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , у розмірі 34,00 грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження нерухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.2. цього договору.

Рахунки для обслуговування кредиту: транзитний рахунок № НОМЕР_3 , отримувач: ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 321842, . Зобов`язання позичальника забезпечується: договором застави №KIBZLON06932/DZ (майнових прав на отримання коштів по депозитному договору) від 24.11.2016, договором поруки №KIBZLON06932/DP1 від 24.11.2016.

Банк за наявності вільних коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у формі згідно п. А.1 цього договору на термін і на умовах, передбачених пп. А.2, А.2.2, А.3, А.6, А.7, А.9, А.10, А.11, А.12 цього договору, а позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит та сплатити проценти у встановлені цим договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно договору в повному обсязі.

Банк зобов`язується: відкрити для надання кредиту рахунки, вказані в п. А.4 цього договору; надати кредит шляхом видачі готівки через касу, в межах суми, обумовленої п. А.2 цього договору, за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.10 цього договору, та перерахувати за дорученням позичальника, без додаткового узгодження, грошові кошти для сплати за реєстрацію предметів застави в Державному реєстрі обтяження рухомого майна у розмірі, вказаному в п. А.2 даного договору на рахунок НОМЕР_4 у ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 з призначенням платежу «Відшкодування витрат по реєстрації обтяження рухомого майна».

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Представники сторін підписанням цього договору підтверджують, що вони повідомлені про свої права відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних».

Так зі змісту вказаного вище кредитного договору, у тому числі його преамбули та реквізитів сторін, слідує, що: позичальником за вказаним правочином є фізична особа, громадянин, ОСОБА_2 , згоду на укладення такого договору надала співвласник ОСОБА_1 , з якою позичальник проживає однією сім`єю, про що зазначено у кредитному договорі у формі згоди співвласника та довідки із вчиненням позичальником та співвласником підписів у відповідних полях договору.

Також, як слідує з наявної в матеріалах справи копії договору поруки №KIBZLON06932/DP1 (далі - договір поруки), останній укладено між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Богуславським РВ ГУ МВС в Київській області, 14.10.1996, реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_6 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пп. 1.1., 1.5. договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Богуславським РВ ГУ МВС в Київській області, 28.04.2011, реєстраційний номер облікової картки платника податків згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , (далі - боржник), зобов`язань за кредитним договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016, згідно якого кредитор надав боржнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування: 217 888,70 грн, у тому числі: у розмірі 3 298,52 грн на реструктуризацію заборгованості за Умовами та правилами надання банківських послуг (розділ 3 Умов та правил надання банківських послуг) № (кредитний ліміт на поточний рахунок), укладеними між банком та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , у розмірі 203 229,77 грн на реструктуризацію заборгованості за Умовами та правилами надання банківських послуг (розділ 3 Умов та правил надання банківських послуг) № (кредитний на гарантований платіж) укладеними між банком та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , у розмірі 34,00 грн для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження нерухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами зазначеними в п. 2.1.2. цього договору.

У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Вказаний вище договір поруки також містить згоду на укладення такого договору співвласника ОСОБА_2 , з яким поручитель проживає однією сім`єю, про що зазначено у договорі поруки у формі згоди співвласника та довідки із вчиненням позичальником та співвласником підписів у відповідних полях договору.

З огляду вказаного вище, оскільки кредитний договір, заборгованість по якому заявлена позивачем до стягнення у вказаному позові, укладений позивачем з ОСОБА_2 , як фізичною особою, та безпосередньо не пов`язаний з його підприємницькою діяльністю, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами обставин укладення з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 кредитного договору, як наслідок виникнення у останнього, як господарюючого суб`єкта, прав та обов`язків позичальника за відповідно заявленими позивачем вимогами.

В розрізі вказаного вище висновку суд вважає за необхідне зауважити на співвідношенні понять фізичної особи та фізичної особи - підприємця та їх правового статусу.

Відповідно законодавчих приписів кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено і у статті 50 Цивільного кодексу України, відповідно до якої право на здійснення підприємницької діяльності, не забороненої законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця.

При цьому правовий статус фізична особа - підприємець сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №910/16713/15 (Провадження № 12-118гс18).

Отже наявність у ОСОБА_2 статусу фізичної особи-підприємця жодним чином не позбавляє вказану особу права на реалізацію ним своєї цивільної право-та дієздатності щодо укладення кредитного договору, у якості фізичної особи громадянина, як наслідок такі обставини не свідчать про автоматичне небуття усіх укладених такою особою правочинів статусу господарських.

Вказаним вище спростовуються доводи позивача про те, що на момент укладення кредитного договору ОСОБА_2 уже мав статус господарюючого суб`єкта та був зареєстрований в системі банку в категорії бізнес клієнтів, із відповідним приєднанням до Умов та правил надання банківських послуг у якості господарюючого суб`єкта.

Також судом оцінюються критично доводи позивача щодо надання відповідачу 1 ліміту по кредитному договору на реструктуризацію заборгованості ОСОБА_2 , як фізичної особи-підприємця, за раніше укладеними з банком договорами, оскільки за вказаними вище висновками суду, фізична особа не позбавлена права на укладення кредитного договору з метою погашення своєї заборгованості, яка виникла за іншим договором, укладеним цією ж особою у статусі господарюючого суб`єкта, що, попри те, не свідчить про зміну статусу фізичної особи за кредитним договором, як і зміну статусу відповідних правовідносин за таким кредитним договором на господарські.

Посилання ж позивача на укладення 24.11.2016 на виконання кредитного договору між сторонами договорів про внесення змін №№1, 2 про зменшення сум заборгованості по кредиту на гарантований платіж, які, за доводами позивача, відображені в основному кредитному договорі, визнаються неспроможними, позаяк зі змісту відповідних договорів про внесення змін №№1, 2 слідує, що вони є правочинами про внесення змін у попередньо укладені між позивачем та відповідачем 1 договори та врегулювання питання заборгованості саме за ними, а не за кредитним договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016, за яким заявлено позовні вимоги у даній справі.

Своєю чергою кредитний договір №KIBZLON06932 від 24.11.2016 не містить посилання на договори про внесення змін №№1, 2 про зменшення сум заборгованості по кредиту.

Підсумовуючи вказане вище, судом також відхиляються посилання позивача на те, що відсутність зазначення наявності у ОСОБА_2 статусу фізичної особи-підприємця в преамбулі кредитного договору є технічним недоліком шаблону договору, оскільки зміст та умови всього кредитного договору свідчать про його укладення ОСОБА_2 , як фізичною особою громадянином.

Наявність же у вказаному кредитному договорі умови про надання ОСОБА_2 кредитного ліміту на реструктуризацію заборгованості ОСОБА_2 , як фізичної особи-підприємця, по іншим договорам не свідчить про віднесення відповідного кредитного договору до договору реструктуризації та/або іншого господарського договору, як такого, що укладений з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Надані позивачем виписки по рахунку не свідчать про надання ОСОБА_2 , саме як господарюючому суб`єкту, кредитних коштів за кредитним договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016.

В розрізі вказаного вище суд звертає увагу на взаємну суперечливість доводів позивача про те, що рішення у справах №№911/1659/15 та 911/1147/16 не мають жодного відношення до вказаного позову та, одночасно, про укладення договорів про внесення змін №№1, 2 на виконання кредитного договору №KIBZLON06932 від 24.11.2016, оскільки, зокрема, умови договору про внесення змін №2 містять питання про врегулювання заборгованості ФОП ОСОБА_2 за договором № щодо простроченої заборгованості за кредитом у сумі 169 358,14 грн, яка стягнута за рішенням суду у справі №911/1659/15.

За таких обставин суд дійшов висновку про безпідставність та доказову необґрунтованість доводів позивача про виникнення у відповідача 1, як боржника, та відповідача 2, як поручителя, солідарного зобов`язання по сплаті 149 581,49 гривень заборгованості за кредитним договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016, з яких: 149 178,88 грн заборгованості за кредитом та 402,61 грн заборгованості за відсотками.

Стосовно ж клопотання відповідачів про закриття провадження у справі, поданого з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Так юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, які визначає позивач, оскільки право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №915/330/17 (Провадження №12-267гс18), від 20.09.2018 у справі №902/919/17 (Провадження №12-205гс18).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №927/999/19 (Провадження № 12-37гс20).

З огляду на вказане, оскільки предметом позову у вказаній справі, що визначений позивачем, є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, як позичальника, суд дійшов висновку про відсутність процесуальних підстав для задоволення клопотання відповідачів та закриття провадження у даній справі.

З огляду зазначеного вище суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача про солідарне стягнення з відповідача 1, як боржника, та відповідача 2, як поручителя, 149 581,49 гривень заборгованості за договором №KIBZLON06932 від 24.11.2016, з яких: 149 178,88 грн заборгованості за кредитом та 402,61 грн заборгованості за відсотками, як наслідок про відмову у задоволенні вказаних вимоги у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору у даній справі покладаються судом на позивача з огляду на відмову у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) про стягнення 149 581,49 гривень, відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.10.2020.

Суддя В.А. Ярема