РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2020Справа № 910/8867/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017"

до 1. Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича

2. Державного підприємства "Сетам"

про стягнення збитків

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кошляк М.І.

Представники учасників справи:

від позивача Алілуєв Д.Ю. (адвокат);

від відповідачів-1, 2 не з`явилися.

В судовому засіданні 15.09.2020 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено 29.09.2020 року.

СУТЬ СПОРУ:

22 червня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" (позивач) надійшла позовна заява № 3-юр від 17.06.2020 року до Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича (відповідач-1) та Державного підприємства "Сетам" (відповідач-2), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- стягнути з Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" грошові кошти в розмірі 1 016 500,00 грн., отримані в якості оплати вартості зерна пшениці за лотом № 400655;

- стягнути Державного підприємства "Сетам" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" грошові кошти в розмірі 53 500,00 грн., отримані в якості винагороди організатора торгів з реалізації лота № 400655.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача визнано переможцем аукціону з продажу лоту № 400655 - зерно пшениці, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 461019 та актом про проведені електронні торги з реалізації майна боржника. На виконання умов електронних торгів на депозитний рахунок відповідача-1 23.01.2020 року позивачем було перераховано 1 016 500,00 грн. в якості оплати за придбане зерно пшениці, на рахунок організатора торгів ДП "Сетам" в якості гарантійного внеску було перераховано 45 098,83 грн. та 8401,21 грн. Проте зерно пшениці позивачу передане так і не було, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 року у справі № 910/8867/20 позовну заяву № 3-юр від 17.06.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" до 1. Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича, 2. Державного підприємства "Сетам" про стягнення збитків залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

При цьому, відповідно до п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

13.07.2020 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" надійшла заява № 4-юр від 07.07.2020 року "Про усунення недоліків".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8867/20, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.08.2020 року.

03.08.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшли матеріали виконавчого провадження № 56982771, оформлені супровідним листом № 4158 від 31.07.2020 року.

05.08.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву № 4170 від 02.08.2020 року, в якому відповідач-1 проти позову заперечив, посилаючись на те, що: відповідач-1 в процесі виконання судового рішення, реалізації майна керується спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, які були дотримані відповідачем-1 при виконанні виконавчого провадження № 56982771; право власності на придбане майно у позивача виникло згідно Акту про проведені електронні торги, на підставі якого зберігач майна - ТОВ «Родина Агро» мав передати покупцю майно - зерно пшениці; належним відповідачем у справі є зберігач майна - ТОВ «Родина Агро».

Крім того, 05.08.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшло клопотання № 4171 від 02.08.2020 року «Про заміну первісних відповідачів належним відповідачем», в якому просить замінити первісних відповідачів належним відповідачем - ТОВ «Родина Агро».

В підготовчому засіданні 06.08.2020 року судом оголошувалася перерва.

12.08.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 проти позову заперечив, мотивуючи це тим, що: у відповідача-1 обов`язку передачі майна позивачу не було; матеріали справи не містять доказів звернення позивача до зберігача майна з вимогою про отримання придбаного на електронних торгах майна; відповідачем-2 права позивача не порушувались; відповідач-2 не був зберігачем майна, яке було реалізоване за лотом № 400655.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 01.09.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/8867/20 до судового розгляду по суті на 15.09.2020 року.

Суд відмічає, що в підготовчому засіданні 01.09.2020 року було розглянуте клопотання № 4171 від 02.08.2020 року «Про заміну первісних відповідачів належним відповідачем» Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича. В задоволені вказаного клопотання судом було відмовлено, про що судом постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання 01.09.2020 року.

Відмовляючи в наведеному клопотанні, суд виходив з того, що відповідно ч. 2 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, зі змісту наведеної статті чинного процесуального законодавства вбачається, що виключне право на заміну первісного відповідача належним відповідачем належить лише позивачу.

В судовому засіданні 15.09.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представники відповідачів в судове засідання 15.09.2020 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 960 та № 979.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 56982771 з виконання виконавчого листа Погребищенського районного суду Вінницької області № 143/1269/17 від 10.08.2018 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та Фермерського господарства «Ланецького» на користь ОСОБА_2 17 916 489,42 грн. боргу та 8000,00 грн. судового збору.

Під час примусового виконання, приватним виконавцем Турським О.В. 04.09.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на зерно пшениці 4-го класу в кількості 296540 кг, яке зберігалося на елеваторі ТОВ «Родина Агро».

18.12.2019 року в ході вчинення виконавчих дій приватним виконавцем Турським О.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на зерно пшениці масою 296540 кг та встановлено заборону на його пошкодження, відчуження, знищення.

В рамках виконавчого провадження № 56982771 проводилися електронні торги з продажу лоту 400655.

16.01.2020 року ТОВ "Агропродторг 2017" сплачено гарантійний внесок в сумі 45 098,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 253 від 16.01.2020 року.

17.01.2020 року відбулися електронні торги, організатором яких було ДП «Сетам», номер лоту 400655. За результатами проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом № 461019 переможцем торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017", придбавши майно за ціною 1 016 500,00 грн.

23.01.2020 року ТОВ "Агропродторг 2017" перерахувало на рахунок приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича вартість придбаного майна в сумі 1 016 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 261 від 23.01.2020 року. Крім того, на поточний рахунок організатора торгів ДП «Сетам» в якості додаткової винагороди було перераховано 8401,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 257 від 23.01.2020 року.

23.01.2020 року приватним виконавцем Турським О.В. складено Акт про проведені електронні торги з реалізації майна боржника.

24.01.2020 року приватним виконавцем Турським О.В. у виконавчому провадженні № 56982771 винесено постанову про зняття арешту з зерна пшениці загальною масою 296 540 кг.

У зв`язку із невиконанням приватним виконавцем Турським О.В. обов`язку з передачі позивачу зерна пшениці, придбаного ним на електронних торгах, 18.05.2020 року ТОВ «Агропродторг 2017» звернулося до приватного виконавця Турського О.В. та ДП «Сетам» з вимогою про повернення отриманих коштів.

Оскільки майно, придбане на аукціоні, не передано позивачу, сплачені ним кошти не повернуто, то останній звернувся з позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Правовідносини по реалізації арештованого рухомого майна регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та спеціальними законодавчими актами, що регулюють їх, а саме: Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року № 2710/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження", реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 5 Господарського процесуального кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Згідно п. 1 Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року № 2710/5:

- електронні торги - це продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну;

- організатор електронних торгів (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Пунктом 2 наказу Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015 року уповноважено державне підприємство "Сетам" на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом.

Згідно п. 4 розділу X Порядку № 2710/5, після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 розділу X Порядку №2710/5 реалізації арештованого майна).

Згідно п.п. 8, 9 розділу X Порядку № 2710/5, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

Відповідно до розділу ХIІ Порядку №2710/5, спори, пов`язані з реалізацією майна, вирішуються в судовому порядку.

Згідно п. 13. Розділу 7 Інструкції № 512/5, у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.06.2018 року у справі № 910/856/17, правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів. Сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець переможець електронних торгів.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже було встановлено судом вище, в рамках виконавчого провадження № 56982771 проводилися електронні торги з продажу лоту 400655.

16.01.2020 року ТОВ "Агропродторг 2017" сплачено гарантійний внесок в сумі 45 098,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 253 від 16.01.2020 року.

17.01.2020 року відбулися електронні торги, організатором яких було ДП «Сетам», номер лоту 400655. За результатами проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом № 461019 переможцем торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017", придбавши майно за ціною 1 016 500,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та відповідачем-1 на підставі Акту про проведені електронні торги від 23.01.2020 року виникли договірні відносини з купівлі-продажу зерна пшениці загальною масою 296540 кг.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем перераховано на рахунок приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича вартість придбаного майна - зерна пшениці в розмірі 1 016 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 261 від 23.01.2020 року.

Стаття 663 Цивільного кодексу України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу, згідно якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред`явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Відповідно до ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 3 ст. 202 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов`язання передбачені ст. 202 - 205 Господарського кодексу України, ст. 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України, зокрема за ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

24.01.2020 року приватним виконавцем Турським О.В. у виконавчому провадженні № 56982771 винесено постанову про зняття арешту з зерна пшениці загальною масою 296 540 кг.

З матеріалів справи слідує, що 18.05.2020 року ТОВ «Агропродторг 2017» звернулося до приватного виконавця Турського О.В. та ДП «Сетам» з вимогою про повернення коштів, які були перераховані за придбане на електронному аукціоні майно - зерно пшениці та сплачені в рахунок винагороди організатора торгів з реалізації лота № 400655, у зв`язку із переданням позивачу зерна пшениці, придбаного ним на електронних торгах.

Доказів передачі позивачу майна, придбаного на аукціоні, або доказів повернення позивачу коштів, сплачених за придбане майно матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. При цьому, можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. У цьому зв`язку, позивачем обрано такий варіант поведінки як повернення суми попередньої оплати товару шляхом пред`явлення вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 904/8972/17).

Таким чином, сплачені позивачем кошти підлягають поверненню останньому.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідачів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" (ідентифікаційний код 41763541, адреса: 29019, м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 1/1) грошові кошти в розмірі 1 016 500,00 грн. (один мільйон шістнадцять тисяч п`ятсот гривень).

3. Стягнути Державного підприємства "Сетам" (ідентифікаційний код 39958500, адреса: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" (ідентифікаційний код 41763541, адреса: 29019, м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 1/1) грошові кошти в розмірі 53 500,00 грн. (п`ятдесят три тисячі п`ятсот гривень).

4. Стягнути з Приватного виконавця Турського Олександра Віталійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" (ідентифікаційний код 41763541, адреса: 29019, м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 1/1) судовий збір - 15 247,50 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті сорок сім гривень 50 копійок).

5. Стягнути Державного підприємства "Сетам" (ідентифікаційний код 39958500, адреса: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродторг 2017" (ідентифікаційний код 41763541, адреса: 29019, м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 1/1) судовий збір - 802,50 грн. (вісімсот дві гривні 50 копійок).

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29.09.2020р.

Суддя О.В. Котков